Справа №155/876/26
Провадження №2/155/729/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

12 серпня 2026 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – Яремчук С.М.,
при секретарі судового засідання – Задурській К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Горохові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, –

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позовних вимог
Позивач ТзОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 20636,40 гривень.
Свій позов обґрунтовує тим, що 26 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 був укладений договір № 4678821. Згідно з умовами Кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 3000,00 гривень та кінцевим строком його повернення – 20.10.2021 року. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, зазначений ним при укладенні договору. Відповідно до умов договору проценти за користування кредитом нараховуються залежно від періоду користування кредитом, зокрема: у базовий період – за пільговою (акційною) процентною ставкою 1,71% за кожен день користування кредитом; у спеціальний (спеціальна процентна ставка) період – за стандартною процентною ставкою 3,0 % за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен день користування кредитом протягом строку дії договору. 
01 квітня 2026 року між ТзОВ «Алекскредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №01-04/2026, відповідно до якого ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги за кредитним договором № 4678821 від 26.03.2021 року. 
Відповідач не виконує свого зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості становить 20636,40 гривень, з яких: 3000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту, 17636,40 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
За наведених підстав просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 4678821 від 26.03.2021 року у розмірі 20636,40 гривень, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 гривні та 13000,00 гривень витрат на правову допомогу.

Відзив на позов
Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надходив.

Рух справи в суді
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 12 серпня 2026 року.

Позиція учасників судового розгляду
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки за фактичним місцем реєстрації, а також розміщенням оголошення у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України. Причину неявки в судове засідання остання не повідомила, будь-яких клопотань, а також відзив на позов не подала.
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 26 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 4678821, який підписаний електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора PS4678821.
Пунктом 1.2. договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов Договору.
Відповідно до умов договору сума кредиту становить 3000,00 гривень (п. 1.3 договору), який надається у безготівковій формі шляхом перерахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника (п. 1.4 договору). Сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладення договору 26.03.2021 до кінцевої дати виконання договору 20.10.2021 року включно (п. 3.1. договору).
Відповідно до умов договору проценти за користування кредитом нараховуються залежно від періоду користування кредитом: у випадку користування кредитом менше ніж 5 календарних днів, позичальник сплачує фіксовану суму процентів, яка складає 8,55 % від визначеної договором суми кредиту (п. 1.7.1 договору). Ставки нарахування процентів за користування кредитом за загальними умовами кредитування визначені у п. 1.7.2 договору: в базовий період протягом 28 календарних днів з 26.03.2021 року до 23.04.2021 року включно у розмірі 1,71 % за один день користування кредитом (акційна процентна ставка); у спеціальний період протягом 180 календарних днів з 24.04.2021 року до 20.10 2021 року включно – у розмірів 3,0 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 4441,80 гривень.
Згідно п. 2.4.2. договору позичальник зобов`язаний виконувати належним чином зобов`язання згідно з умовами договору та сплачувати відповідно до Графіку платежів основну суму кредиту та проценти за користування кредитом, а також визнавати електронні документи – договір, додатки до нього, додаткові угоди тощо, такими, що складені в письмовій формі у вигляді електронних документів, підписані власноруч відповідно до чинного законодавства України та в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (п. 2.4.7 договору).
Уклавши цей договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений з умовами договору та правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися своїх обов`язків та виконувати їх (п. 9.2 договору). Крім того, позичальник підтвердив, що отримав від кредитодавця до укладення договору інформацію, зазначену у ч. 2 ст. 12 Закону Украйни «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційному веб-сайті Товариства, зокрема за посиланням: https://alexcredit.ua/pro-nas/uk (п. п. 9.5.8. договору), а також підтвердив, що ознайомлений з порядком обрання умов кредитування та в повному обсязі їх розуміє, і погоджується з ними (п. п. 9.5.13 договору), усвідомлює всі наслідки неналежного виконання умов договору, виникнення заборгованості та настання умови дострокового виконання зобов`язань за договором (п. п. 9.5.14 договору).
Сторони підтвердили, що даний електронний договорі (договір, укладений у вигляді електронного документа), всі додатки до нього, додаткова угода, мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто є вчиненими виключно у письмовій формі та в порядку, встановленому Законом України «Про електронну комерцію» (п. 9.3 договору), а також сторони погодилися, що договір укладається виключно у письмовій формі у вигляді електронного документа на сайті кредитодавця https://alexcredit.ua.
Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування ним Оферти (пропозиції укласти договір щодо надання кредиту), яка відповідно до п. 2.30 правил містить усі істотні умови договору, зразок факсимільного відтворення аналогу підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження (заяву, згоду) Позичальника щодо включення до цього Договору інформації щодо кредитного посередника, прізвища, ім`я, по-батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умов надання кредиту, основної суми кредиту, кінцевої дати виконання договору. Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до п. 2.13 Правил (п. 9.9. договору).
Із дослідженого судом договору встановлено, що відповідачка ознайомлена та згідна з умовами договору, що підтверджується її електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Уклавши договір, підтвердила, що ознайомилася повністю, розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримувались Правил надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, текст яких розміщений на сайті кредитодавця.
Пропозиція укласти договір (оферта) щодо надання кредиту № 4678821 та Графік платежів за договором про кредит № 4678821 від 26.03.2021 року, який є додатком до договору, а також паспорт споживчого кредиту підписані позичальником – відповідачкою у справі за допомогою одноразового ідентифікатора.
Log file послідовності (хронології) дій ТОВ «Алекскредит» та заявника №4678821 від 04.04.2026 року підтверджуються дата та час здійснення позичальником дій, спрямованих на укладення договору кредитування, у тому числі направлення фінансовою установою одноразового ідентифікатора, прийняття заявником оферти фінансової установи (акцепту) та направлення підтвердження про вчинення електронного правочину у формі електронного документа позичальнику.
На виконання умов договору, 26.03.2021 року відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 3000,00 гривень шляхом перерахунку на номер платіжного інструменту НОМЕР_1 за допомогою учасника платіжної системи ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс», що підтверджується копією квитанції № 43002539028673293420295127226136.
Таким чином, ТОВ «Алекскредит» свої зобов`язання за кредитним договором № 4678821 від 26.03.2021 року виконало у повному обсязі, а саме – надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
01 квітня 2026 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладений договір факторингу № АК 01-04/2026, відповідно до умов якого ТОВ «Алекскредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання кредиту № 4678821 від 26.03.2021 року.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 01.04.2026 року та реєстру прав вимог/реєстром боржників до договору факторингу № АК 01-04/2026 від 01.04.2026 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20636,40 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3000,00 гривень; заборгованість по процентах за користування кредитом – 17636,40 гривень.
Отже, позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за договором про надання кредиту № 4678821 від 26.03.2021 року, укладеним між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 .
Відповідно до детального (щоденного )розрахунку заборгованості ТзОВ «Алекскредит» заборгованість відповідача за договором № 4678821 від 26.03.2021 року станом на 31.01.2026 року не погашена, відсотки відповідачу нараховані за період з 27.03.2021 року по 22.04.2021 року включно за відсотковою ставкою 1,71%, а також за період з 23.04.2021 року по 19.10.2021 року включно за відсотковою ставкою 3,00%. Загальна сума заборгованості становить 20636,40 гривень, з яких: 3000,00 гривень - сума боргу за тілом кредиту, 17636,40 гривень - сума боргу за відсотками.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 4678821 від 26.03.2021 року, сформованого ТОВ «Факторинг Партнерс» за період з 01 квітня 2026 року по 14 травня 2026 року, загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 20636,40 гривень, яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту 3000,00 гривень, суми заборгованості за відсотками 17636,40 гривень.
Після відступлення прав вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», не здійснювало жодних додаткових нарахувань за договором № 4678821 від 26.03.2021року, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.
Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.
Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подала.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення
Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 зобов`язання з повернення кредитної заборгованості.
Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Коли позикодавцем є юридична особа договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми позики (стаття 1047 ЦК України).
За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта noaoo? 263 OIE).
У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Укладений 26 березня 2021 року ОСОБА_1 договір №4678821 про надання кредиту із ТзОВ «Алекскредит» за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.
Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 2.1.7. договору передбачено, що кредитодавець має право укладати з будь-якою третьою особою договір відступлення/купівлі-продажу права вимоги з обов`язковим повідомленням про це позичальника, та/або інші договори, пов`язані з наданням послуг з виконання зобов`язань/сплати заборгованості за договором без згоди позичальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи доведено факт укладення 26 березня 2021 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 договору про iaaaiiy e? НОМЕР_2 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Матеріалами справи також підтверджується, що до позивача ТзОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право стягнення з відповідача кредиторської заборгованості. 
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Станом на час розгляду справи відповідач не спростувала заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом позики, не надала доказів сплати нею зазначеної суми.
Оскільки відповідач не довела, що сплатила за Договором усю суму боргу, тому для доведення розміру заборгованості суд використовує докази, які надав позивач.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 3000,00 гривень, яка нею не сплачена, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 3000,00 гривень тіла кредиту.
Окрім основного боргу позивач також просить стягнути відсотки за користування кредитом за період з 27 березня 2021 року по 19 жовтня 2021 року в розмірі 17636,40 гривень, що відображено розрахунку заборгованості за договором №4678821 від 26 березня 2021 року, які нараховані за процентною ставкою 1,71% та 3,00%, як передбачено п. п. 1.7.2 договору.
Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені ст. 1048 та 1056-1 ЦК України.
Зокрема, ст. 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Нарахування і стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення відсотків підлягає до задоволення повністю у розмірі 17636,40 гривень, оскільки проценти нараховані в межах строку кредитування.
Відтак, загальна сума заборгованості за договором №4678821 від 26 березня 2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 20636,40 гривень (3000,00 гривень – тіло кредиту, 17636,40 гривень – відсотки).
Отже, відповідач не виконала повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договорами строк, чим допустила прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явилася, проти позову не заперечила, не надала суду контррозрахунок сум заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку. 
Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №4678821 від 26 березня 2021 року підлягають задоволенню повністю у розмірі 20636,40 гривень.

Щодо судових витрат у справі 
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача було надано копію договору №02-07/2024 від 02 липня 2024 року про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги №1728 від 01.04.2026 року, копію витягу з акту №33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 року, відповідно до якого на складання позовної заяви затрачено 3 години, вартість послуги 9000,00 гривень, надання усної консультації з вивчення документів –2 години, вартість послуг – 4000,00 гривень. Всього витрати на професійну правову допомогу складають 13000,00 гривень. 
Суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим. А навпаки, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Виходячи зі змісту ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, оскільки ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача.
Враховуючи те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалась, а рішення суду ухвалено на користь позивача, на думку суду, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень будуть співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України та відповідатимуть характеру і обсягу узгоджених між сторонами і фактично наданих адвокатом послуг.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило судовий збір у розмірі 2662,40 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.
Керуючись ст. 11, 205, 207, 509, 512-514, 516, 526, 530, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»(місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за договором № 4678821 від 26 березня 2021 року в сумі 20636 (двадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»(місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд –якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторонами у справі є:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»(юридична адреса: місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371);
відповідач: ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області         Яремчук С.М.