Справа № 163/786/26
Провадження № 3/163/633/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2026 року місто Любомль
Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,
з участю секретаря Кузьміної А.В.,
особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 (в режимі відеоконфренції),
захисника Гродовської О.П.,
розглянувши направлений відділенням поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області протокол серії ЕПР1 № 613410 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія автотранспортних засобів ТОВ "СВОМІД", РНОКПП - НОМЕР_1 ,
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 о 18:25 годині 12 березня 2026 року, керуючи автомобілем марки «Даф», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Прикордонників, 1, в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, з ознаками наркотичного сп`яніння: звуження зіниць, блідість обличчя, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли на розгляд судді Гайдук А.Л. 26 березня 2026 року, судові засідання у справі неодноразово відкладалися з різних причин, зокрема за клопотаннями сторони захисту.
У клопотанні, що надійшло на електронну адресу суду 13 квітня 2026 року, захисник просив долучити в якості доказів до матеріалів справи характеризуючі дані на ОСОБА_1 
30 квітня 2026 року через «Електронний Суд» надійшли письмові заперечення захисника ОСОБА_1 – адвоката Гродовської О.П., яка просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП з таких мотивів. Відповідно до положень Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння є, зокрема, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість, почервоніння обличчя або неприродна блідість. Водночас сама по собі блідість обличчя та звужені чи розширені зіниці без встановлення їх реакції на світло, без наявності інших характерних ознак та без належної фіксації не є достатніми та безумовними ознаками наркотичного сп`яніння і не можуть свідчити про перебування особи у такому стані, можуть бути обумовлені іншими об`єктивними причинами, зокрема втомою, стресом або умовами освітлення. Разом з тим встановлено, що в зазначений день ОСОБА_2 фактично не перебував за кермом транспортного засобу, йому було відмовлено у проходженні митного оформлення, після чого він був доставлений у зв`язку з перебуванням у розшуку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для з`ясування обставин та складання відповідних матеріалів. Вказані обставини об`єктивно спростовують твердження про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази відеофіксації події, зокрема факту керування транспортним засобом, його зупинки, а також відсутні свідки, які б підтвердили факт керування автомобілем. Більше того, долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом частково не відкривається, файли є пошкодженими, що позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи. Таким чином, надані докази є неналежними та недопустимими. Також встановлено, що направлення на огляд, яке міститься в матеріалах справи, не складалося у присутності особи та не вручалося їй, відсутній підпис особи, відсутня фіксація відмови, а також дата на направленні не співпадає з датою оформлення адміністративного матеріалу. До матеріалів справи долучено відеозапис за участю осіб у формі митної служби, однак до цього відеозапису не долучено жодного процесуального документа, зокрема протоколу чи акту проведення огляду, які б підтверджували підстави, порядок та законність проведення таких дій, відсутні докази повноважень таких осіб та дотримання процедури, у зв`язку з чим такий відеозапис є неналежним та недопустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.
У судовому засіданні 04 червня 2026 року ОСОБА_1 пояснив, що при проходженні ним кордону висвітлився режим "розшук", але це було за 20 годин до того як приїхала поліція, після чого його доставили в ТЦК, де пробув до вечора. Після того повернувся на кордон, пройшов паспортний контроль та вже був оформлений на виїзд, коли прикордонники провели обшук та викликали поліцію у зв`язку з тим, що він перебуває під дією наркотичних речовин, але такі ознаки пояснює тим, що не спав добу, а обличчя засмагле від сонця. Від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, працівники поліції сказали, що це займе тривалий час, адже ОСОБА_1 вже оформлений на виїзд, тому йому необхідно було виїхати з України, на польському кордоні зробити відмову та повернутися в Україну. Для цього ще зробити декларацію на вантаж, що він повертається в Україну, найняти брокера, щоб розмитнити товар, а для цього потрібні гроші. Поліцейські ніякого огляду не проводили, написали відмову і все.
Захисник у цьому ж засіданні звернула увагу суду на відео, які долучені до протоколу, вказала, що не всі записи відкриваються, а ті, що відтворюються є фрагментарними, однак зафіксовано, що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Фактично вся процедура оформлення матеріалів в порушення ст. 266 КУпАП не зафіксована, що є підставою для закриття провадження у справі. Відтак нема жодного доказу, де документально зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Підтримала позицію, викладену у письмовому клопотанні, зокрема вказала на те, що поліцейські неправильно визначили ознаки наркотичного сп`яніння, на відео не зафіксовано того, як ті ознаки визначалися і проговорювалися, направлення на огляд датоване іншим днем, ОСОБА_1 з ним не ознайомлювався та не підписував. Огляд здійснений не відомо ким, не оформлений актом, а відеозапис такого огляду не має відношення до цієї справи, є неналежним та недопустимим доказом. ОСОБА_1 близько доби не керував транспортним засобом, оскільки проходив митне оформлення та перебував у ТЦК, на відео не зафіксовано зупинку автомобіля під керування ОСОБА_1 , відтак відсутній факт керування. Вважає, що працівники поліції не дотрималися процедури огляду і належним чином не встановили ознаки сп`яніння, не доставили особу до медичного закладу, не роз`яснили наслідів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому підстав для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП немає. Просила закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні 09 липня 2026 року, яке відбулося за відсутності ОСОБА_1 , захисник просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з підстав, викладених у клопотанні та поясненнях в попередніх судових засіданнях.
Крім того, у судовому засіданні 09 липня 2026 року за клопотанням сторони захисту було допитано поліцейського СРПП ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , який показав, що за повідомленням від працівників ДПС України про те, що в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 виявлено наркотичні речовини прибув на місце події, під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, водій підтвердив, що вживав наркотичні речовини, після чого запропоновано пройти тест на виявлення наркотичних речовин у КНП Ковельське МТМО, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, але згодом відмовився, про причини такої відмови не повідомив. За результатами вказаного складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. На запитання суду повідомив, що ОСОБА_3 заїхав на митницю за добу до складання протоколу, однак до зони митного контролю в`їхав за декілька годин до події, про що знає зі слів порушника.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла такого висновку. 
Згідно із ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Така відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним правопорушенням, за яке передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно із п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або у режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на заперечення захисника, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення достатньо та обґрунтовано доводиться письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 613410; направленням на огляд до медичного закладу, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: звуження зіниць, блідість обличчя; зобов`язанням не керувати транспортним засобом протягом 24 годин; витягом з ІКС ІПНП; відеозаписами події.
Наведені докази узгоджуються між собою та показами свідка і в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які мали місце на момент вчинення правопорушення. 
При цьому істотних порушень норм чинного законодавства зі сторони поліцейських, які б давали підстави для визнання доказів недопустимими, неналежними чи недостовірними, по справі не встановлено.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, зокрема дослідженням доданого до протоколу відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 на місці події визнав, що керував вказаним транспортним засобом. Крім того, очевидно, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, в`їхав на територію пункту пропуску «Ягодин» та здійснював рух для проходження митних формальностей.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 613410, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння у водія та його відмову від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння, зафіксовано на доданому відео з бодикамери працівника поліції 001 та у направленні на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Направлення за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, достовірність відомостей, зазначених у ньому, сумнівів не викликає, а помилка в даті його складання допущена механічно та не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суддя зазначає, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків. Відтак право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
При цьому, відповідно до законодавства, працівник поліції самостійно, на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. І при виявленні поліцейським ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, на вимогу останнього, водій зобов`язаний пройти огляд на стан такого сп`яніння.
Відтак, вимога працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була аргументованою, вмотивованою та ґрунтувалась на правових підставах. Доводи адвоката щодо безпідставності такої вимоги спростовані наявними в матеріалах справи доказами, зокрема поясненнями ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським про те, що за декілька днів до цього вживав наркотичні засоби, що зафіксовано на відеозаписі.
Твердження захисника, що долучені до матеріалів справи відеозаписи є неналежними доказами, не заслуговують на увагу з огляду на те, що з дослідженого суддею відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив водію про наявність у нього ознак стану наркотичного сп`яніння. На відеозаписі також зафіксована пропозиція водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, однак згодом відмовився їхати до медичного закладу. Суддею встановлено, що зазначений відеозапис не містить ознак монтажу чи інших недоліків, які б давали суду підстави для визнання його недопустимим доказом, а відображені на ньому події, а ні порушник, а ні його захисник, під сумнів не ставлять. 
Слід зауважити, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.
До того ж, у даному випадку відеозаписи не є єдиними доказами по справі та оцінюються у сукупності з показами свідка та іншими доказами, що містяться у справі.
Дії чи бездіяльність працівників митниці під час огляду транспортного засобу ОСОБА_1 не є предметом доказування та не підлягають оцінці в межах розгляду цієї справи і можуть бути оскаржені заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
За встановлених обставин, суд критично оцінює твердження сторони захисту щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі, та, на переконання суду, вищевказані доводи сторони захисту спрямовані лише на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Таким чином, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та при цьому відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
За вчинення водіями передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення визначено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Отже, враховуючи фактичні обставини справи та особу порушника, який офіційно працевлаштований водієм, позитивно характеризується за місцем роботи, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, вітчим якого проходить військову службу у ЗСУ, на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення з порушника згідно із ст.401 КУпАП слід стягнути судовий збір у відповідному розмірі.
Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя –
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA588999980313050149000003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації дохо-дів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").
Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд Волинської області.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області А.Л. Гайдук