Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/884/26
Номер провадження2/173/1253/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
повне 
25 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
Позов мотивовано тим, що 13.07.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №136954-КС-006 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями.
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти відповідачу, однак останній належним чином умови договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 15.02.2026 утворилася заборгованість у розмірі 236300,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, процентами, за відсотками відповідно до ст.625 ЦКУкраїни та прострочених платежів за комісією.
Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №136954-КС-006від 13.07.2025 у розмірі 236300,00 грн, а також понесені судові витрати.
Провадження у справі відкрито 31.03.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності за наявними у справі матеріалами.
Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Відзив на позов відповідачем не поданий.
Беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочно, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13 липня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та відповідачем було укладено договір № 136954-КС-006 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п. 2.1 Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 70000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку й на умовах, визначених договором.
Згідно з п. 2.2 договору тип кредиту - кредит.
Відповідно до п. 2.3 договору строк, на який надається кредит, становить 24 тижні.
Пунктом 2.4 договору встановлено фіксовану процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1 % на день, яка є незмінною протягом усього строку дії договору та не може бути збільшена кредитодавцем в односторонньому порядку.
Відповідно до п. 2.5 договору комісія за видачу кредиту становить 14000,00 грн та нараховується одноразово у день видачі кредиту.
Згідно з п. 2.7 договору загальний розмір наданого кредиту становить 70000,00 грн.
Відповідно до п. 2.8 договору строк дії договору визначено до 28.12.2025.
Пунктами 2.9 - 2.12 договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту становить 173124,76 грн., загальні витрати за кредитом –103124,76 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 6918,24%, денна процентна ставка - 0,87 %.
Відповідно до п. 2.13 договору датою видачі кредиту є 13.07.2025.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 70000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про підтвердження, щодо здійснення переказу грошових коштів та випискою по рахунку, наданої АТ КБ «Приватбанк» за період з 13.07.2025-28.12.2025.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 136954-КС-006 від 13.07.2025 станом на 19.02.2026 загальна сума заборгованості становить 236300,00 грн, з них: заборгованість за кредитом – 70000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 117300,00 грн, 14000,00 грн - заборгованість по комісії, 35000,00 –заборгованість за процентами на підставі ст.625 ЦК.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та погодженні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а зміст договору становлять погоджені сторонами умови та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту, а електронний договір, підписаний електронним підписом, у тому числі одноразовим ідентифікатором, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, договір, укладений в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належною письмовою формою правочину.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання процентів від суми позики, а згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються договором.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом належать, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту. 
З наданих позивачем доказів убачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, отримані кошти та передбачені договором платежі у встановлений договором строк не повернув, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту кредитор має право вимагати повернення заборгованості за тілом кредиту, сплати належних процентів та комісії.
Відповідно до ч. 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за договором про надання кредиту надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, однак відповідач обов`язку щодо їх повернення не виконав, тому заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас суд не погоджується з доводами позивача щодо правомірності нарахування процентів на підставі ст. 625 ЦК України, тобто за прострочення виконання зобов`язання, з огляду на таке.
17 березня 2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022, яким, зокрема, було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань.
Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи зазначене вище, вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 2415,60 (201300/236300*2835,60) грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 136954-КС-006 від 13.07.2025 у розмірі 201300 (двісті одна тисяча триста) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.
Повний текст рішення суду складений 30.06.2026

Суддя: Є.В. Челюбєєв