Справа № 156/615/26
Провадження № 2/156/509/26
Рядок статзвіту № 40

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
29 липня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Комзюк Н.Н.,
за участю секретаря судового засідання - Кирилюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №45796596 від 08.11.2025, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у загальному розмірі 21503,47 грн, а також понесені судові витрати. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 . Відповідач умови вказаного договору не виконала, у зв`язку з чим утворилась зазначена заборгованість, яка у добровільному порядку відповідачем не сплачена. 
Ухвалою судді від 03.06.2026 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 06.07.2026 відзив на позовну заяву повернуто відповідачу без розгляду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив розглядати справу без участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідач, будучи повідомленою про розгляд справи належним чином, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Слід зауважити, що минуле судове засідання, призначене на 06.07.2026, було відкладено за клопотанням відповідача.
Відповідно до п.1 ч.3, ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, сторона позивача просить розглядати справу без їх участі, тому суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. 
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. 
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. 
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.77, 79, 80 ЦПК України). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Судом встановлено, що 08.11.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір (в електронній формі) надання коштів у кредит №45796596 (далі – Договір). 
Для підписання Договору відповідачем використано електронний підпис одноразовий ідентифікатор 04683. 
Пунктом 2.1 Договору визначено, що кредитодавець (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») зобов`язується передати позичальнику ( ОСОБА_1 ) у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
У Договорі сторони погодили, зокрема, суму кредиту - 7000,00 грн; строк його дії - 19 днів, тобто до 26.11.2025; процентну ставку/день - 0,312%; процентну ставку за понаднормове користування кредитом - 4,00% в день; пеня за невиконання позичальником умов Договору - 4,00% в день; комісія за надання кредиту 10,50% від суми наданого кредиту (п.2.2.1 – 2.2.4 Договору). 
Згідно із п. 5.5, 5.6 Договору сторони узгодили, що Договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію», у сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. 
За користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за Договором (п.6.1 Договору). 
Відповідно до п.7.1 Договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. 
Між сторонами 26.11.2025 укладено Додаткову угоду №16271546 до Договору №45796596 від 08.11.2025 (підписана позичальником одноразовим ідентифікатором 70613 на підставі електронного звернення з одноразовим ідентифікатором 73708), відповідно до умов якої Строк кредитування продовжено на 19 днів (до 15.12.2025 включно, загальний строк – 38 днів) та встановлено процентну ставку в розмірі 1,00% в день. 
Підписанням Договору позичальник засвідчила, що ознайомилася на сайті з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги; вивчила його умови та правила надання коштів; отримала для ознайомлення від кредитодавця та вивчила інформацію, викладену в паспорті споживчого кредиту; у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором кредитодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за договором (п.11.1, 11.1.1, 11.1.2, 11.1.5, 11.1.10 Договору). 
У справі наявна таблиця обчислення загальної вартості кредиту (графік платежів за договором), яка також підписана позичальником електронним ідентифікатором 04683 (і надалі в новій редакції – ідентифікатором 70613). У таблиці зазначено дату видачі кредиту, суму кредиту, проценти за користування кредитом. 
Наведене свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. 
Довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» вих.№ КД-000075140 від 06.05.2026 підтверджено переказ грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 7000,00 грн за вказаними у договорі реквізитами банківської картки (маскований номер картки - № НОМЕР_1 ; дата платежу - 08.11.2025; номер платежу - 3381d792-337f-4954-924f-a28a78142adc). 
Отже, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за договором виконало. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути отримані кошти, на умовах та у строки, передбачені договором. 
Також, між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» 18.03.2026 укладено договір факторингу №18/03/26, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», як первісний кредитор, відступило на користь нового кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №45796596 від 08.11.2025. 
Так, відповідно до акта прийому-передачі реєстру боржників №2 від 18.03.2026 за договором факторингу №18/03/26 від 18.03.2026 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. 
Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 від 18.03.2026 до договору факторингу №18/03/26 від 18.03.2026, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 21503,47 грн, з яких: 6819,96 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 1295,79 грн - заборгованість за відсотками, 13387,72 грн - заборгованість за пенею. 
Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно із ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Судом встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №45796596 від 08.11.2025. 
Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. 
Так, згідно з наданим розрахунком, заборгованість відповідача складає 21503,47 грн, з яких: 6819,96 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1295,79 грн - заборгованість за відсотками, 13387,72 грн - заборгованість за пенею. 
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). 
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти та відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу повністю не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 6819,96 грн та нарахованими відсотками у розмірі 1295,79 грн, що разом складає 8115,75 грн.
При цьому, слід зауважити, що розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Відсотки за кредитом нараховувались по 15.12.2025, тобто в межах погодженого між сторонами строку договору (з урахуванням додаткової угоди про пролонгацію). 
Щодо позовних вимог у частині стягнення заборгованості за пенею, суд зазначає наступне. 
Так, неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 ЦК України). 
Позивач просить стягнути заборгованість за пенею у розмірі 13387,72 грн, однак відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. 
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. 
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 №183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Отже, нарахування пені у розмірі 13387,72 грн за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. 
З наданого розрахунку заборгованості слідує, що відповідачем здійснено часткову оплату 22.12.2025 у розмірі 525,00 грн, які були спрямовані на погашення пені.
Оскільки внесені відповідачем кошти у розмірі 525,00 грн були спрямовані на погашення пені, підстав для нарахування якої суд не вбачає, а тому заборгованість відповідача підлягає перерахунку з віднесенням сплачених коштів у погашення загальної заборгованості, що становить 8115,75 грн (8115,75 - 525,00 = 7590,75).
Таким чином, суд приходить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 7590,75 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат у вигляді судового збору, суд виходить з наступного. 
При звернені до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1937,92 грн. (7590,75 / 21503,47 х 2662,40 = 939,83).
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд,- 

у х в а л и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №45796596 від 08.11.2025 у розмірі 7590 гривень 75 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 939 гривень 83 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.
Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України: 
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, код ЄДРПОУ 35625014; 
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 

Суддя Н.Н. Комзюк