Єдиний унікальний номер 175/11289/26
Провадження № 3/175/4480/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з природного заповідника «Дніпровський-Орільський» про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, за вчинення правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04.06.2026 року о 09 годині 54 хвилини в природному заповіднику «Дніпровсько-Орільський» Дніпровського району на території Обухівської селищної ради, комплекс будівель та споруд №1, квартал №52, ОСОБА_1 проігнорувала межові охоронні знаки заповідника та свідомо порушила встановлений заповідним режимом, здійснила захід по території природного заповідника із бажанням поплавати, чим порушила природний розвиток процесів та явищ природного заповідника, а саме створивши загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об`єкти, тим самим порушила вимоги ст. 16 ЗУ «Про природньо-заповідний фонд України». Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення передбачене ст. 91 КУпАП. 
ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, провину визнала.
Відповідно до абз. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
За правилами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ст. 91 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ДП №000242 від 04.06.2026 року, картою-схемою заповідника з познакою місця порушення та іншими матеріалами. 
Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам, оскільки вони узгоджуються між собою.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу  ОСОБА_1  відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, суд приходить до переконання, піддати її мірі адміністративного стягнення передбаченого санкцією ст.91 КУпАП.
Згідно частини 1 статті 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
В Законі України «Про природно-заповідний фонд України» в статті 15 вказано: «Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами повністю вилучаються з господарського використання і надаються заповідникам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України». Заповідник має 2 державні акти на право користування землею. Уздовж границь заповідника встановлені межові знаки, а також 45 інформаційних аншлагів. Всі дороги і в`їзди до лісу перекриті шлагбаумами, на воді встановлені забороняючи буї. Але всупереч наявним забороняючим знакам  ОСОБА_1 здійснила захід на територію заповідника. Карта-схема місця скоєння правопорушення надається. 
Особи, які вчинили порушення природоохоронного законодавства на території природно-заповідного фонду (в даному випадку - на території природного заповідника) зобов`язані відшкодувати шкоду заподіяну природно-заповідному фонду внаслідок правопорушення.
Відповідно до ст.65 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» розмір заподіяної шкоди підраховується відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду (затверджені постановою кабінету Міністрів України 10 травня 2022 р. № 575). Розрахунок розміру заподіяної шкоди, нанесених державі (в даному випадку - природному заповіднику) надається на окремому аркуші.
Враховуючи вищевикладене, необхідно стягнути збитки з  ОСОБА_1 , яку вона заподіяла природно-заповідному фонду в розмірі 1555 гривні, відповідно додатку 9 до постанови КМУ №575 від 10.05.2022 року, про «Затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяною порушенням законодавства про природно заповідний фонд».
Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).
Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Керуючись ст.ст. 91, 251, 280 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майнову шкоду, завдану природно-заповідному фонду України в розмірі 1555 грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/ОТГсмтОбухівка/24062100; код за ЄДРПОУ: 37988155, рахунок отримувача: UA928999980333159331000004595).
Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.
Постанова набрала законної сили:

Суддя:         О.Г. Васюченко