Д О Д А Т К О В Е
  	Р І Ш Е Н Н Я	№ 127/13493/26	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 р.	Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,  	

секретар – Ільчук Г.В.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Бездітної Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходилась цивільна справа №127/13493/26 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2026 позов ОСОБА_3 задоволено. (а.с. 66-67)
12.06.2026 представник позивача ОСОБА_3 – адвокат Сінкевич Л.О. подала заяву про те, що ОСОБА_4 було понесено витрати на правничу допомогу, розмір яких становить 12000,00 грн. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 частину понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 55-56)
Крім того, 19.06.2026 представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Бездітна Т.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №127/13493/26 щодо витрат на правничу допомогу, просить стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача  ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у справі в розмірі 10000,00 грн. (а.с. 59-60)
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Бездітна Т.В. щодо витрат відповідача на правничу допомогу покладається на думку суду, враховуючи те, що позов задоволено. Щодо витрат позивача на правничу допомогу просить відмовити у їх стягненні, оскільки немає доказу - акту виконаних робіт, згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 16.04.2026 щодо сплати позивачем коштів на оплату витрат на правничу допомогу і договору про надання правничої допомоги від 16.04.2026, укладеного між позивачем і адвокатом Сінкевич Л.О., не є зрозумілим, яка організаційно-правова форма діяльності адвоката. 
Позивач ОСОБА_5 та його представник - адвокат Сінкевич Л.О. в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином. У заяві про стягнення витрат на правничу допомогу є клопотання про розгляд питання у відсутність сторони позивача. (а.с. 56)
Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши відповідні докази, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На а.с. 57 - копія договору про надання правничої допомоги від 16.04.2026, укладеного між адвокатом Сінкевич Л.О. і ОСОБА_2 .
На а.с. 56 зворот – розрахунок витрат на правничу допомогу згідно договору про надання правничої допомоги від 16.04.2026, укладеного між адвокатом Сінкевич Л.О. і ОСОБА_2 , загальна вартість яких становить 22000,00 грн.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 16.04.2026 адвокат Сінкевич Л.О. отримала від ОСОБА_2 як гонорар згідно з договором про надання правничої допомоги від 16.04.2026 - 12000,00 грн. (а.с. 58)
На а.с. 61 - копія договору про надання правничої допомоги від 29.05.2026, укладеного між АО "Правові цінності" в особі адвоката Бездітної Т.В. та ОСОБА_1 .
На а с. 62 – розрахунок вартості адвокатських послуг АО "Правові цінності" в особі адвоката Бездітної Т.В. за договором про надання правничої допомоги від 29.05.2026, загальний розмір яких становить 10000,00 грн. 
На а.с. 63 – акт виконаних робіт від 18.06.2026 за договором про надання правничої допомоги від 29.05.2026.
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ч. 2 п. 1 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
В постанові Верховного Суду від 17.02.2021 р. (справа №753/1203/18) зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено ( ст.137 ч. 2 п. 1 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 в справі №922/445/19, від 22.01.2021 в справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 в справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03.02.2021 в справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 в справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Згідно ст. 137 ч. 4, 5 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно постанови Верховного Суду від 23.12.2021 р. (справа №755/7943/20) належними та допустимими доказами, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, є: ордер на надання правничої (правової) допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; квитанції до прибуткового касового ордера. Квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу.  Перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду. 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.11.2021 р. в справі №910/7520/20 вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 (справа №2040/6747/18) встановлено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Ураховуються такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Згідно ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Враховуючи, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2026 позов ОСОБА_3 задоволено, то понесені відповідачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу стягненню з позивача не підлягають.
Крім того, справа, яка розглядалась, не є складною, не містить великої кількості письмових доказів і не потребує багато часу, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений розмір витрат сторони позивача на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам).
Отже, необхідно ухвалити додаткове рішення: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 на правничу допомогу 3000,00 грн, в стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.
Відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на правничу допомогу з ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного додаткового рішення до Вінницького апеляційного суду.
Повне додаткове рішення виготовлено 06.07.2026.

Суддя        О.О.Венгрин