Головуючий І інстанції: Кухар М.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 р. 	Справа № 520/30580/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/30580/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі по тексту – відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частіша НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 залишку не виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 гри. призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням: у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. у розмірі 15 мільйонів гривень, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, в порядку спадкування за законом відповідно свідоцтва, про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №1-430 (спадкова справа №14/2025).
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) продовжити здійснювати щомісячні виплати сум одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 грн. - призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-14 про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, шляхом нарахування на банківський рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 відкритий в АТ КБ “ПриватБанк”.
В обґрунтування позову вказано, що за зверненням ОСОБА_2 (матері позивача) прийнято рішення у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 у розмірі 15 мільйонів гривень. Батько загиблої ОСОБА_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.09.2023, інших осіб які б могли претендувати на виплату ОГД немає. У шлюбі ОСОБА_3 не перебувала , дітей не мала. ОСОБА_5 отримала частину ОГД призначену їй у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 під час захисту Батьківщини та ІНФОРМАЦІЯ_5 - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв та оформив ОСОБА_1 (позивач). Так, згідно із пунктом 4 частини першої статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця: зокрема - права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, на момент смерті матері позивача - отримувача ОГД частина цієї ОГД вже була виплачена та знаходилася на банківському рахунку померлої, частина ОГД існує лише декларативно згідно з рішенням у формі висновку від 17.11.2024 №03.7/17853/24-ВН та підлягає виплаті частинами у майбутніх періодах.
Враховуючи викладене, представник просила невідкладно здійснити нарахування та виплату залишку невиплаченої суми ОГД в розмірі 11700000,00 (одинадцять мільйонів сімсот тисяч гривень 00 копійок),призначеної ОСОБА_2 у зв`язку з загибеллю її дочки, ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №09/1064-25-Вих, виданої 21.01.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 , на банківський рахунок ( НОМЕР_5 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №1-430, виданого державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори 17.06.2025. 19.11.2025 року на поштову адресу позивача надійшла відповідь про розгляд заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до якої відповідачем зазначено, що виплата одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), здійснюється особам, зазначеним в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-І2 ПКМУ № 168, або особам, зазначеним у частині четвертій статті 118 Кодексу цивільного захисту України та пункті 4 статті 16і Закону № 2011-XII. На підставі вищезазначеного, виплата ОГД можлива виключно членам сім`ї загиблої, визначених ПКМУ № 168, за умови подання відповідних документів, які підтверджують їх статус, брат загиблої, у коло таких осіб не входить, а тому у виплаті ОГД відмовлено через відсутність повноважень, способу нарахування ОГД спадкоємцям. 
Проте, позивач вважає таке рішення протиправним, так як усвідомлює, що має законні підстави для отримання невиплаченої частини одноразової грошової допомоги.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 частково задоволено адміністративний позов.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частіша НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 залишку не виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 гри. призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням: у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. у розмірі 15 мільйонів гривень, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, в порядку спадкування за законом відповідно свідоцтва, про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №1-430 (спадкова справа №14/2025).
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) продовжити здійснювати щомісячні виплати сум одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000, (одинадцять мільйонів сімсот тисяч) 00 коп. - призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-14 про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, шляхом нарахування на банківський рахунок ОСОБА_1 .
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання спірних коштів охоплюється положеннями цивільного законодавства, зокрема статтями 1218 та 1227 Цивільного кодексу України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 по справі №520/30580/25 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивач, ОСОБА_1 (рідний брат військовослужбовця та син померлої отримувачки допомоги), оформив свідоцтво про право на спадщину на вказану суму та звернувся до відповідача з вимогою про виплату. Відповідачем було відмовлено у виплаті через відсутність правових підстав, оскільки позивач не належить до кола осіб, які мають право на отримання ОГД згідно зі спеціальним законодавством.
Наголошує, що право матері ( ОСОБА_2 ) на отримання ОГД було її особистим немайновим правом, спрямованим на її соціальну підтримку у зв`язку з втратою доньки. Зі смертю матері це право припинилося і не може бути трансформоване у спадкову масу для інших родичів, які не передбачені Законом № 2011-XII як отримувачі допомоги.
Вказує. що на даний час відсутній будь-який нормативно-правовий акт, який би дозволяв відповідачу здійснювати перерахування залишку ОГД, призначеної померлій особі, її спадкоємцю (брату загиблого військовослужбовця). Крім того, Наказ № 383 регламентує порядок призначення та виплати ОГД виключно особам, визначеним статтею 16-1 Закону № 2011-XII, і не містить механізму виплати залишку допомоги спадкоємцям померлого отримувача, які не належать до цього переліку
Вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в повній мірі відповідають Конституції України, Закону № 2011-XII, Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 168 та Наказу № 383.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 у справі №520/30580/25 залишити без змін.
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом направлення ним копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в електронній формі до електронного кабінету учасників справи.
Згідно зі статтею 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судовим розглядом встановлено, що сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_3 проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 , брала безпосередню участь у бойових діях, відповідно довідки №350/1 від 08.12.2016 року.
Відповідно Акту №70/01/2024 про нещасний випадок (випадок смерті), що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби майор ОСОБА_3 (сестра позивача) внаслідок протиправних дій невстановлених осіб, в умовах збройної агресії російської федерації, які вчинені шляхом застосування ракетного озброєння збройними силами рф, отримала поранення несумісне з життям.
Згідно акту №70-2024 розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався 06 серпня 2024 року о 09 год. 52 хв. встановлено відомості про потерпілих осіб. Майор ОСОБА_3 , офіцер відділу аналітичного забезпечення та поточного планування штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стаж служби загальний 20 років 09 місяців 26 днів, стаж служби на посаді 01 рік 08 місяців 24 дні. Відомості про членів сім`ї загиблої: мати ОСОБА_5 , 1948 року народження.
З витягів з Журналу бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 №212 гриф від 06.08.2024 року, відеоматеріалу, наданого відділом зв`язку та інформаційних систем ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що 06.08.2024 року о 09 годині 52 хв. збройними силами рф було здійснено ракетний удар (попередньо ракетою Іскандер -М) по міському пункту управління ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внаслідок удару поранення несумісні з життям отримали сім військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед яких і ОСОБА_3 . Причиною смерті майора ОСОБА_3 стала «Вибухова травма».
Відповідно лікарського свідоцтва про смерть №10-12/2270-ДМ/2024 смерть ОСОБА_3 настала внаслідок мінно-вибухової травми.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .
У подальшому, за зверненням ОСОБА_2 (матері позивача) прийнято рішення у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р.у розмірі 15 мільйонів гривень, яке наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС призначено. Батько загиблої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.09.2023, інших осіб які б могли претендувати на виплату ОГД не має. У шлюбі ОСОБА_3 не перебувала, дітей нє мала.
Так як, виплати призначеної ОГД здійснюються поетапно, перший платіж – 20% від загальної суми призначеної допомоги, здійснюється не пізніше 5 робочих днів з моменту надходження коштів до відповідного органу. Платежі, які лишились після виплати першої частини ОГД виплачуються рівними частками протягом 40 місяців (тобто по 1/40 кожного місяця).
Враховуючи дану обставину ОСОБА_5 за життя отримала лише частину призначеної їй у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 під час захисту Батьківщини ОГД .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .
Як зазначає позивач, відповідно до інформації наданої відповідачем на запит нотаріуса, залишок з призначеної ОСОБА_2 ОГД у сумі 15 мільйонів гривень на день смерті ОСОБА_2 складає 11700000,00 грн.
17 червня 2025 року державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом.
Відповідно даного свідоцтва зареєстрованого в реєстрі за №1-430 (спадкова справа №14/2025) спадщина на яку видано дане свідоцтво, складається із залишку невиплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 (одинадцять мільйонів сімсот тисяч гривень 00 копійок), призначеної померлій у зв`язку з загибеллю її дочки, ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою №09/1064-25-ВИХ, виданої 21.01.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .
25.09.2025 року представником позивача направлено до Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву в якій позивач просив невідкладно здійснити нарахування та виплату залишку невиплаченої суми ОГД в розмірі 11700000.00 (одинадцять мільйонів сімсот тисяч пивень 00 копійок),призначеної ОСОБА_2 у зв`язку із загибеллю її дочки, ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №09/1064-25-Вих, виданої 21.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на банківський рахунок НОМЕР_7 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №І-430, виданого державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори 17.06.2025.
03.10.2025 Адміністрацією Державної прикордонної служби України розглянуто звернення зареєстроване 30.09.2025 та за результатами повідомлено, що для вирішення питання по суті щодо оформлення спадщини матері загиблого військовослужбовця вам необхідно звернутись безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16.10.2026 ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву від 25.09.2025, яку отримано 30.09.2025, розглянуло та повідомило, що для розгляду питання щодо отримання залишку невиплаченої суми одноразової грошової допомоги, право на яку набула прижиттєва ОСОБА_2 , з урахуванням положень чинного законодавства, яке врегульовує питання нарахування одноразової грошової допомоги та спадкування, ОСОБА_6 необхідно звернутись з власноручно виконаною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 та до зави надати перелічені документи. 
22.10.2025 представником позивача направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву, в якій представник позивача просив невідкладно здійснити нарахування та виплату залишку невиплаченої суми ОГД в розмірі 11700000.00 (одинадцять мільйонів сімсот тисяч пивень 00 копійок), призначеної ОСОБА_2 у зв`язку із загибеллю її дочки, ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №09/1064-25-Вих, виданої 21.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на банківський рахунок НОМЕР_7 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №І-430, виданого державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори 17.06.2025.
15.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 за результатами розгляду поданої представником ОСОБА_1 22.10.2025 заяви, яку отримано 28.10.2025 розглянуто та зазначено, зокрема, що виплата ОГД можлива виключно членам сім`ї загиблої, визначених ПКМУ № 168, за умови подання відповідних документів, які підтверджують їх статус, брат загиблої, у коло таких осіб не входить, а тому у виплаті ОГД відмовлено через відсутність повноважень, способу нарахування ОГД спадкоємцям.
Позивач вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати на його особистий банківський рахунок залишку не виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 гри. призначеної ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до статті 41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною першою статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі–Закон № 2011-XII) регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у статті 16-1 Закону № 2011-XII. За приписами вказаної норми закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до пункту 1, 6 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 10 статті 16-3 Закону №2011-XII).
28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з пунктом 2 якої Особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.
Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.
Виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється у випадках, передбачених статтею 118-4 Кодексу цивільного захисту України, статтею 101 Закону України “Про Національну поліцію” та статтею 16-4 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої положеннями пункту 2 постанови КМУ №168 в органах Державної прикордонної служби України регламентовано Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»» від 22 червня 2022 року №383 (далі - Інструкція №383).
Так, звертаючись до суду з даною позовною заявою, позивач просить суд, зокрема, визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частіша НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 залишку не виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 грн з посиланням на протиправність рішення відповідача від 15.11.2025, яким йому відмовлено у виплаті ОГД.
Судом встановлено, що позивачу було відмовлено у здійсненні вказаних виплат з посиланням на те, що виплата ОГД можлива виключно членам сім`ї загиблої, визначених ПКМУ № 168, за умови подання відповідних документів, які підтверджують їх статус, брат загиблої, у коло таких осіб не входить.
Колегія суддів зазначає, що позивач є повнолітнім братом загиблого військовослужбовця, так, законодавство України, що регулює порядок виплати ОГД ( в даних обставинах справи Інструкції №383 та постанови № 168), не передбачає права на отримання такої допомоги братами чи сестрами загиблого.
Також, колегія суддів наголошує, що з аналізу Інструкції №383 вбачається, що вона регламентує порядок призначення та виплати ОГД виключно особам, визначеним статтею 16-1 Закону № 2011-XII, і не містить механізму виплати залишку допомоги спадкоємцям померлого отримувача, які не належать до цього переліку.
Отже, механізм призначення та виплата такої допомоги в порядку спадкування не передбачені положеннями Інструкції №383 та постанови № 168.
З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає протиправних дій відповідача при розгляді заяви ОСОБА_1 від 22.10.2025, за наслідками розгляду якої 15.11.2025 відмовлено останньому в нарахуванні та виплаті ОГД, як наслідок, не підлягають задоволенню вимоги позову про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частіша НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 залишку не виплаченої суми одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000,00 гри. призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням: у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-В про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. у розмірі 15 мільйонів гривень, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, в порядку спадкування за законом відповідно свідоцтва, про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за №1-430 (спадкова справа №14/2025) та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) продовжити здійснювати щомісячні виплати сум одноразової грошової допомоги в розмірі 11700000, (одинадцять мільйонів сімсот тисяч) 00 коп. - призначеної ОСОБА_2 , у зв`язку з загибеллю доньки ОСОБА_3 , рішенням у формі висновку від 17.11.2024 року №03.7/17853/24-14 про призначення ОГД відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.11.2024 №753 - ОС, шляхом нарахування на банківський рахунок ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Щодо доводів позивача про те, що він як спадкоємець за законом має право на отримання одноразового грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю її брата, право на яку за життя отримала його мати ОСОБА_2 і ця компенсація є соціальною виплатою та входить до складу спадщини на підставі статті 1227 ЦК України колегія суддів зазначає наступне.
Так, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:
- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
При цьому, колегія суддів розглядаючи дану адміністративну справу (520/30580/25) зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За правилами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень – орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Так, Велика Палата Верховного Суду (зокрема у справах № 1840/2727/18, №552/2232/18, № 816/1604/17 та інших) неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному:
«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Водночас, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.».
Колегією суддів враховується, що із заявою про нарахування та виплату недоотриманої за життя своєю матір`ю ОГД, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 після отримання свідоцтва про право на спадщину.
Отже, колегія суддів не вбачає можливості надати оцінку таким доводам, оскільки вони фактично направлені на поновлення порушеного відповідачем права позивача на отримання грошових коштів, набутих у порядку спадкування.
Наведеного вище суд першої інстанції не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.
Колегія суддів зауважує, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду цивільної юрисдикції з позовом про визнання права на одержання виплат в порядку спадкування.
Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Положеннями частини 1 статті 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції внаслідок неповного дослідження доказів, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду 25.02.2026 у справі № 520/30580/25 підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог із прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 по справі № 520/30580/25 в частині задоволених позовних вимог - скасувати.
Ухвалити в цій частині нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	К.В. Мінаєва   І.М. Ральченко