ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 456/6725/25 пров. № А/857/21327/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,
суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,
з участю секретаря судового засідання - Богачука Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2026 року, що ухвалив суддя Бораковський В. М. у місті Стрию, у справі № 456/6725/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , у якому просив суд скасувати постанову № 2224/25 від 10 липня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з постановою № 2224/25 від 10 липня 2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
Позивач вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим. 
Зазначає, що 20 листопада 2025 року отримав сповіщення в застосунку "Дія" про відкриття виконавчого провадження щодо постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф у сумі 17000 грн. 
Відповідну постанову було скеровано для примусового виконання до Стрийського відділу державної виконавчої служби.
Позивач покликається на те, що підставою для винесення постанови № 2224/25 стало те, що позивач не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Повістку, відповідно до оскарженої постанови, було скеровано позивачу 19 лютого 2025 року, а виклик був на 09 год. 00 хв. 04 березня 2025 року. Однак 14 березня 2025 року рекомендований лист поштовий оператор повернув до ІНФОРМАЦІЯ_3 з формулюванням "адресат відсутній за вказаною адресою".
Позивач зазначає, що жодних листів зі ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував, як і не отримував жодних повідомлень від оператора поштового зв`язку про необхідність з`явитися для отримання рекомендованого листа. SMS-повідомлень чи телефонних дзвінків також не отримував. Тому, позивач стверджує, що не знав про існування повістки та не знав про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Також, позивач вказує, що жодних повісток про виклик на розгляд справи від ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував, а отже, не був проінформований про час і місце розгляду справи. 
Крім того, позивач покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача не складався. 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2026 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_4 належним чином здійснив оповіщення позивача про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Суд першої інстанції виходив з того, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 , під час складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. 
Порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та вчинення адміністративного правопорушення, в особливий період, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, підтверджено належними і допустимими доказами, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною, винесена правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому скасуванню не підлягає.
Суд першої інстанції дійшов до переконання в тому, що адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП накладено в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, а постанова містить логічний виклад обставин вчиненого адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права.
Апелянт покликається на те, що у ІНФОРМАЦІЯ_3 не було правових підстав викликати позивача повісткою для уточнення даних. Також апелянт зазначає, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Крім цього, апелянт вказує на порушення строків накладення адміністративного стягнення. Вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 був обізнаний про неявку позивача 04 березня 2025 року, а тому саме з цієї дати або, щонайпізніше, з дати повернення рекомендованого поштового відправлення 14 березня 2025 року потрібно обчислювати строк накладення адміністративного стягнення. Оскільки постанова № 2224/25 винесена 10 липня 2025 року, апелянт вважає, що ця постанова прийнята з пропуском строку, встановленого ст. 38 КУпАП.
Позиція відповідача зводиться до того, що 19 лютого 2025 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів сформована повістка № 2549941 з накладенням кваліфікованого електронного підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на виклик військовозобов`язаного ОСОБА_1 для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год. 00 хв. 04 березня 2025 року для уточнення даних. Повістка направлена рекомендованим поштовим відправленням № 0610232319626 з описом вкладення та повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 .
Відповідач вказав, що лист повернувся відправнику 14 березня 2025 року з причини відсутності адресата за вказаною адресою. 
Щодо повідомлення позивача про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач зазначає, що 28 червня 2025 року на електронну адресу ОСОБА_1 було направлено лист № 8526 від 27 червня 2025 року з повідомленням про суть адміністративного правопорушення та про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Достовірність та належність цієї адреси електронної пошти саме ОСОБА_1 , за позицією відповідача, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки таку адресу позивач особисто задекларував 19 травня 2025 року під час уточнення персональних даних через застосунок "Резерв+".
Стосовно строків накладення адміністративного стягнення відповідач вказує на те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення має триваючий характер. Тому, враховуючи належне оповіщення позивача та його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 з 04 березня 2025 року, відповідач вважає, що підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовані.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд першої інстанції встановив те, що відповідно до паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого 09.09.2014 Стрийським МВ ГУДМС України у Львівській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Дуліби Стрийського району Львівської області. 
Постановою № 2224/25 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10 липня 2025 року, начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000, 00 грн. 
У разі несплати штрафу у 15 денний термін, з дня вручення даної постанови правопорушнику, стягнення штрафу постановлено провести у примусовому порядку відповідно до ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, що складає 34000, 00 грн. 
Постановою встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 як військовозобов`язаний з 22 квітня 2024 року. 19 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , на зареєстровану поштову адресу ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), був скерований рекомендований лист 0610232319626 з описом вкладення та повідомленням про вручення, в якому знаходилась повістка № 2549941 про виклик ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09 год. 00 хв. 4 березня 2025 року для уточнення даних. 14 березня 2025 року рекомендований лист з повісткою № 2549941 був повернутий поштовим оператором на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причина повернення листа вказана у довідці поштового оператора, з формулюванням: «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Отже, починаючи з 4 березня 2025 року з 09 год 00 хв. ОСОБА_3 не з`явився за викликом (повісткою № 2549941) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом 3 діб не повідомив причини неявки, а в подальшому, протягом 7 календарних днів, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 27 червня 2025 року на електронну адресу ОСОБА_4 був скерований лист з проханням прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11 год. 00 хв. 10 липня 2025 року для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також повідомленням про можливість розгляду справи в порядку ст. 279-9 КУпАП. Однак, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також не подав заяву про розгляд справи в порядку ст. 279-9 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
05.11.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 звернувся до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження, згідно постанови №2224/25 від 10 липня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000, 00 грн. 
Постановою старшого державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дмитрик Р.О. серії ВП №79628204 від 20.11.2025, відкрито виконавче провадження з виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №2224/25 від 10.07.2025 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000, 00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
24.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою щодо виправлення даних, в частині « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». 
27.06.2025 за вих. № 8526 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 скерував повідомлення ОСОБА_1 щодо прибуття 10 липня 2025 року о 11:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для складення протоколу про адміністративне правопорушення. 
Згідно з повісткою № 2549941, 19.02.2025 ОСОБА_1 викликали до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 04.03.2025 о 09:00 год, для уточнення даних.
Повістка ОСОБА_1 скеровувалась 19.02.2025 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. 
Відповідно до довідки ф.20 про причини повернення/ досилання, поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. 
28.11.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 звернувся до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі постанови №2224/25 від 10.07.2025 відносно ОСОБА_1 .
Вважаючи постанову № 2224/25 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Особливий період, відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Закону України “Про оборону України” це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України “Про введення воєнного стану” від 24.02.2022 № 64/2022, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який діяв на момент вчинення відповідних дій та розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.
Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно зі ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 210, 210-1 КУпАП, а від імені таких центрів розглядати справи та накладати адміністративні стягнення мають право їх керівники.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:
військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;
резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;
військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;
військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;
особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Згідно з пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
У п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (далі - Правила № 270) рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою “Повістка ТЦК”, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку “адресат відсутній за зазначеною адресою”, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Пунктом 85 Правил № 270 передбачено, що рекомендовані листи з позначками “Повістка ТЦК”, “Вручити особисто” підлягають врученню особисто адресатам.
У пункті № 101 Правил 270 передбачено, що у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення “EMS” - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.
Відповідно до пункту 102 Правил № 270, після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.
Апеляційний суд встановив, що, відповідно до наявних у матеріалах справи облікових даних позивача, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 . 
Отже, вказана адреса, є єдиною можливою адресою за якою здійснюється оповіщення позивача про заходи, пов`язані із мобілізацією.
19 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_8 сформував повістку № 2549941 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год. 00 хв. 4 березня 2025 року для уточнення персональних та військово-облікових даних. 
Зазначена повістка надіслана позивачу рекомендованим поштовим відправленням № 0610232319626 з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою АДРЕСА_1 .
Факт направлення повістки за вказаною адресою підтверджується наявними у справі копією повістки № 2549941, описом вкладення у рекомендоване поштове відправлення, конвертом зі штриховим кодовим ідентифікатором № 0610232319626, повідомленням поштового оператора та відомостями про відстеження поштового відправлення.
14 березня 2025 року зазначене поштове відправлення повернуто відправнику. 
У довідці поштового оператора форми 20, як причину повернення відправлення зазначено: “адресат відсутній за вказаною адресою”.
Отже доводи апеляційної скарги про неналежне оповіщення щодо виклику за повісткою не спростовують висновку суду першої інстанції.
Доводи апелянта про відсутність правових підстав для виклику до ІНФОРМАЦІЯ_9 для уточнення даних також є безпідставними, оскільки наведені норми Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Порядку № 560 прямо пов`язують отримання повістки з обов`язком громадянина прибути у визначені у повістці місце і строк, у тому числі для уточнення персональних та військово-облікових даних.
Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, за наявності визначених цією нормою умов, зокрема якщо особа не з`явилася без поважних причин за належним чином врученою повісткою, а у територіального центру комплектування та соціальної підтримки є документи, які підтверджують вручення виклику. У цій справі такими документами суд першої інстанції визнав повістку № 2549941, конверт із штрих-кодом, довідку ф. 20 про причини повернення та відстеження поштового відправлення. 
Враховуючи те, що повістка направлена за зареєстрованою адресою позивача, повернулась до відповідача із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 у розумінні пункту 41 Порядку № 560, однак у вказаний у повістці строк до відповідача не прибув.
Зважаючи на те, що позивач не виконав законодавчо встановлений обов`язок, відповідач, на думку апеляційного суду, правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення № 2224/25 від 10 липня 2025 року є правомірною.
Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № 2224/25 від 10 липня 2025 року є правомірною вказану постанову необхідно залишити без змін.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції, встановивши правомірність постанови № 2224/25 від 10 липня 2025 року та відсутність визначених законом підстав для скасування постанови, ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Разом з тим, у резолютивній частині рішення, суд першої інстанції не зазначив про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви без задоволення.
Однак таке формулювання резолютивної частини рішення суду першої інстанції не змінює суті та правових наслідків вирішення спору. 
Предметом заявленого ОСОБА_1 позову є правомірність постанови № 2224/25 від 10 липня 2025 року. 
Відмова в задоволенні цієї позовної вимоги означає, що суд не встановив підстав для скасування оскарженої постанови, внаслідок чого спірна постанова залишається чинною та породжує відповідні правові наслідки.
Таким чином, не зазначення судом першої інстанції у резолютивній частині рішення про залишення постанови суб`єкта владних повноважень без змін не свідчить про неправильне вирішення спору по суті.
Зі змісту мотивувальної та резолютивної частин рішення суду першої інстанції однозначно встановлено, що суд першої інстанції перевірив законність постанови № 2224/25 від 10 липня 2025 року, визнав спірну постанову правомірною та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 
Відповідно до частини другої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни судового рішення лише у разі, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Враховуючи те, що порушення пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України не призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції немає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.03.2026 року в справі № 456/6725/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та в касаційному порядку не оскаржується. 

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель