ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/8735/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозовського О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Державної казначейської служби України (далі – ДКС України, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо вчинення дій, визначених Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, з виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9622/21 та ухвали суду від 20.12.2025 у справі №140/9622/21; зобов`язання вчинити дії, визначені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, для виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9622/21 та ухвали суду від 10.12.2025 у справі №140/9622/21 в частині стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на його користь коштів у сумі 166989,85 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9622/21 (набрало законної сили 09.11.2021) зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.08.2021 №ХА17340, з урахуванням зазначених у ній видів та сум грошового забезпечення.
В подальшому, ухвалою суду від 10.12.2025 змінено спосіб і порядок виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9622/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 нарахованої суми пенсії, що становить 166989,85 грн.
На звернення ОСОБА_1 від 05.06.2026 до ДКС України щодо виплати заборгованості за вказаним рішенням, відповідач листом від 18.06.2026 №5-11-11/16048 повідомив, що у зв`язку з відсутністю відкритих рахунків ГУ ПФУ у Волинській області, з яких можливо здійснити безспірне списання коштів на підставі рішення суду, виконання такого рішення суду здійснюється у відповідності до вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а саме, за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою. 
Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів, що відповідачем зроблено не було, відтак, він звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву від 21.07.2026, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що у відповідних правовідносинах Казначейство є винятково виконавцем судових рішень та має можливість списати кошти державного бюджету в тому розмірі, в якому вони передбачені Верховною Радою України у законі про Державний бюджет України.
Зазначив, що безпосередньо Казначейство відповідно до наданих повноважень не має права законодавчої ініціативи та не має можливості встановлювати або змінювати бюджетні призначення.
Отже, зважаючи на вищенаведену хронологію та з огляду на постійні звернення Казначейства до Міністерства фінансів України, Казначейство безумовно зацікавлене у відповідному виконанні Виконавчого листа у справі №140/9622/21 щодо стягнення коштів на користь позивача, та робить усі кроки, які зазначені законодавчо для виконання рішень суду.
Крім того, законодавством передбачено механізм забезпечення прав стягувачів на отримання коштів за рішеннями суду за рахунок державного бюджету, шляхом покладення на Казначейство обов`язку виконувати такі рішення виключно із дотриманням принципу черговості їх надходження.
Таким чином, Казначейство відповідно до наданих повноважень здійснює виконання судових рішень виключно у межах передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік суми та у порядку черговості надходження виконавчих документів, що відповідає принципу справедливості та забезпечує права стягувачів на одержання коштів за рішенням суду.
Після передбачення Верховною Радою України у Державному бюджеті України достатніх видатків для виконання судових рішень за КПКВК 3504040, Казначейство здійснить перерахування коштів позивачеві у справі №140/9622/21.
Казначейство зауважує, що виплата коштів позивачеві поза чергою є неможливою, оскільки це призведе до недотримання принципу рівності перед законом, оскільки будуть порушені права інших стягувачів - фізичних та юридичних осіб, які подали до Казначейства виконавчі документи раніше ніж позивач.
З наведених підстав, просить відмовити в задоволенні позову.
Щодо клопотання про здійснення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.
Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9622/21 (набрало законної сили 09.11.2021) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м.Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02 серпня 2021 року №ХА17340, з урахуванням зазначених у ній видів та сум грошового забезпечення.
22.11.2021 Волинським окружним адміністративним судом на виконання зазначеного судового рішення видано позивачу виконавчий лист №21868/2021р., який разом із заявою про виконання судового рішення було подано позивачем до Державної казначейської служби України. 
05.06.2026 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області із письмовою заявою та доданими до неї документами щодо примусового виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9622/21.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 змінено спосіб і порядок виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9622/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 нарахованої суми пенсії, що становить 166989,85 грн.
05.06.2026 ОСОБА_1 звернувся до Державної казначейської служби України із заявою та проханням виконати зазначене вище рішення суду та виплатити йому кошти у розмірі 166989,85 грн.
Листом від 18.06.2026 №5-11-11/16048 відповідач повідомив, що Головним управлінням ДКС України у Волинській області взято виконавчий лист по справі №140/9622/21 на облік за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь позивача коштів у розмірі 166989,65 грн та відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» відноситься до першої черги погашення заборгованості за рахунок коштів бюджетної програми. 
Казначейство в межах передбачених законом про державний бюджет коштів планує виконати за бюджетною програмою в порядку черговості судові рішення, що надійшли до органів Казначейства до квітня 2025 року. Отже, питання щодо погашення заборгованості за виконавчим листом по справі №140/9622/21, розглядається Казначейством в порядку черговості за умови належного фінансування бюджетної програми та актуальних реквізитів банківського рахунку після погашення заборгованості за виконавчими документами, що надійшли раніше вищевказаного виконавчого листа. 
Водночас повідомив, що відповідно до норм чинного законодавства Казначейство не наділене повноваженнями щодо зміни черговості виконання судових рішень чи збільшення обсягу бюджетних призначень. Казначейство постійно звертається до Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності визначення в Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за бюджетною програмою, що дозволило б виконувати гарантовані державою судові рішення у встановлені законом строки. Однак, станом на теперішній час збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою залишається актуальним.
Вважаючи, що відповідач протиправно упродовж тривалого часу не виконує рішення суду, що набрало законної сили, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 129-1 Конституції України та стаття 370 КАС України встановлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Згідно з пунктом 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання
Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо для відшкодування такої шкоди необхідні додаткові кошти понад обсяг бюджетних призначень, в установленому законодавством порядку подаються відповідні пропозиції щодо внесення змін до закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет) та/або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (місцевого бюджету) (пп.2 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон №4901-VI), цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.
За приписами частини першої статті 2 Закону №4901-VI Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
Згідно з частиною першою статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).
Відповідно до пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження (пункт 36 Порядку №845).
Відповідно до пункту 38 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.
Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.
Водночас згідно з пунктом 39 Порядку №845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету.
Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (пункт 39 Порядку №845).
Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 (далі - Положення №215).
Згідно з пунктом 4 Положення №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України (далі - БК України), Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету на підставі рішення суду.
Діяльність Казначейства як державного органу не є автономною (самостійною), оскільки вона спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів (пункт 1 Положення №215).
Міністерство фінансів України (далі — Мінфін), згідно з абзацом другим пункту 1 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375 (далі - Положення №375), є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що, зокрема, забезпечує формування та реалізує державну фінансову, бюджетну політику, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері контролю за дотриманням бюджетного законодавства, казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Мінфін відповідно до покладених на нього завдань (пункт 4 Положення №375), зокрема, виконує такі повноваження: визначає обсяги фінансування державного бюджету та орієнтовні граничні показники видатків державного бюджету на середньостроковий період; розробляє в установленому порядку проєкт закону про Державний бюджет України на відповідний рік та готує відповідні матеріали, що додаються до нього; забезпечує здійснення повноважень головного розпорядника бюджетних коштів в центральних органах виконавчої влади, діяльність яких координується та спрямовується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів; складає розпис Державного бюджету України та вносить зміни до нього за
загальним фондом з метою забезпечення збалансованості надходжень та витрат державного бюджету.
Таким чином, Казначейство, виконуючи рішення судів, керується винятково актами законодавства України (зокрема, затвердженим Кабінетом Міністрів України Порядком №845) та не має повноважень щодо здійснення списання коштів Державного бюджету понад обсяг призначень, визначений Верховною Радою України, та/або всупереч передбаченій законом черговості погашення заборгованості.
Абзац другий пункту 48 Порядку №845 визначає, що перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.
Пункт 49 Порядку №845 передбачає, що коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України.
З матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий лист, виданий Волинським окружним адміністративним судом по справі №140/9622/21, надійшов на адресу казначейської служби та обліковується на виконанні за бюджетною програмою КПКВК « 3504040», про що також зазначено у відзиві на позовну заяву.
Водночас, як вже було зазначено судом вище, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 у справі №140/9622/21 було змінено спосіб і порядок виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 у справі №140/9622/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 нарахованої доплати за період з 01.04.2019 по 30.11.2021у розмірі 166989,85 грн.
Крім того, відповідачем надсилалися до Міністерства фінансів України, зокрема, листами за період з лютого по липень 2026 року , пропозиції щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», у зв`язку з неможливістю здійснення безспірного списання коштів через їх недостатність (дані листи долучені представником відповідача до відзиву на позовну заяву).
Отже, відповідачем направлялися до Міністерства фінансів України листи із пропозиціями щодо необхідності внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» у частині збільшення видатків на виконання бюджетної програми КПКВК 3504040, що свідчить про відсутність бездіяльності з боку відповідача.
Наведене свідчить про те, що ДКС України вживала передбачених законодавством заходів, спрямованих на забезпечення виконання судових рішень, а відтак відсутні підстави для висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо тривалого невиконання рішення суду від 08.10.2021 та ухвали суду від 10.12.2025 у справі №140/9622/21.
При цьому, сам факт відсутності певного результату (виплати позивачу коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.
Подання ж відповідачем Міністерству фінансів України пропозицій у відповідності до п. 39 Порядку №845 свідчить про використання наданих йому повноважень задля виконання судового рішення.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду у постановах від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17, від 24.10.2024 у справі №120/4764/21-а.
Водночас судом враховано, що у постанові від 07.03.2025 по справі №560/3831/19 Верховний Суд зауважив, що згідно з усталеним підходом, який знайшов своє відображення у судових рішеннях суду касаційної інстанції у справах з подібним предметом спору, де стороною є органи Держказначейства, перед тим, як констатувати факт протиправної бездіяльності (протиправних дій) органу Держказначейства у правовідносинах, які виникають у зв`язку з виконанням судових рішень, за якими боржником є державний орган, необхідно з`ясувати, чи вжило Казначейство у межах своїх повноважень усі залежні від нього дії (ухвалило рішення), спрямовані на те, щоб сплатити кошти за судовим рішенням, а також чи були для цього об`єктивні підстави та можливості.
З цих підстав суд доходить висновку про відсутність ознак протиправної бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Оскільки в ході розгляду справи не знайшли підтвердження обставини допущення відповідачем протиправної бездіяльності, вимоги про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача не підлягають задоволенню.
РКеруючись статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 6, ідентифікаційний код юридичної особи 37567646) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський