Справа № 751/4540/26 
Провадження № 1-кп/750/634/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026270000000177 від 27.04.2026 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Чернігова, громадянки України, з вищої освітою, неодруженої, утриманців не маючої, раніше не судимої, працюючої викладачем у МАУП, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.368-3 КК України, 
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У завідувача кафедри «Правознавство» Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад» «Міжрегіональна Академія управління персоналом» ОСОБА_3 , яка була службовою особою, спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами МАУП виник злочинний умисел, спрямований на одержання від студентів вищого навчального закладу неправомірної вигоди за їх відсутність під час навчального процесу та заліково-екзаменаційної сесії, а також організацію належного рівня оцінювання знань згідно з навчальним планом, допуску до складання заліків та подальшу успішну здачу заліково-екзаменаційної сесії. 
Переслідуючи вказану протиправну мету, у серпні 2025 року, більш точні дата та час не встановлені, ОСОБА_3 , перебуваючи на території МАУП за адресою м.Чернігів, вул. Промислова, буд.17, піід час вступної кампанії вищого навчального закладу познайомилась із абітурієнтом ОСОБА_6 та повідомила йому про те, що завдяки своєму службовому становищу за грошову винагороду може вжити заходів до інших осіб з числа викладачів інституту для успішного складання заліково-екзаменаційної сесії. 
О 13 годині 22 хвилини 29 грудня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою місто Чернігів, вул. П`ятницька, буд. 11, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб МАУП за вчинення дій з використанням наданих їм повноважень в інтересах ОСОБА_6 , під час особистої зустрічі з ним вказала на необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 10 000 грн за успішне складання заліково-екзаменаційної сесії та конкретизувала метод надання обумовленої суми неправомірної вигоди шляхом перерахування на банківську картку. 
22 січня 2026 року об 11 годині 48 хвилин ОСОБА_7 , використовуючи месенджер «Telegram» надіслала ОСОБА_6 пповідомлення із зазначенням номеру власної банківської картки № НОМЕР_1 . У свою чергу ОСОБА_6 об 11 годині 53 хвилин 22 січня 2026 року, перебуваючи у відділенні АТ «Ощадбанк» по вул. Фавста Сидорука, буд. 3 у сел. Козелець Чернігівської області та діючи під контролем правоохоронних органів, шляхом касового переказу здійснив перерахування попередньо обумовленої суми грошових коштів у розмірі 10 000 грн на наданий ОСОБА_3 картковий банківський рахунок у якості неправомірної вимоги за успішне складання заліково-екзаменаційній сесії, якими ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд. 
ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.368-3 КК України, тобто одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе та третіх службових осіб юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, вчинене за попередньою змовою групою осіб. 
30 квітня 2026 року між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_8 укладена угода про визнання винуватості.
За змістом вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.368-3 КК України, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, також сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для відповідного кримінального провадження обставин, зокрема, повне визнання вини, надання викривальних показань стосовно ОСОБА_9 , сплату у десятиденний строк після укладення угоди на рахунок Сил оборони України благодійного внеску у розмірі 500 000 грн, щире каяття, активне сприяння розкриття злочину, вчинення тяжкого злочину, відсутність шкоди, спричиненої злочином; сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 368-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із викладацькою діяльністю на строк 1 рік, без конфіскації майна, із встановленням іспитового строку, який визначатиметься судом, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України; в угоді зазначено, що сторони обізнані з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленими статтею 473 КПК України, а ОСОБА_3 - із положеннями абзаців першого та четвертого пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України, та наслідками невиконання угоди, визначеними ст. 476 КПК України. 
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.
В судовому засіданні прокурор зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити та ухвалити вирок відповідно до умов угоди про визнання винуватості, призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами угоди.
Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2026, зазначила, що призначене покарання було узгоджене сторонами угоди. Обвинувачена визнала свою вину, надала покази відносно іншої особи, внесла благодійний внесок на користь Сил оборони. 
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України, визнала повністю і просила затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості, при цьому зазначила, що укладення цієї угоди було добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди їй відомі.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченій були роз`яснені судом та нею зрозумілі. 
Після таких роз`яснень суду обвинувачена та її захисник просили про затвердження угоди.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За приписами пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 368-3 КК України, яке за приписами статті 12 КК України є тяжким злочином.
Під час судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачена розуміє права, визначені в частині 4 статті 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.4 ст. 368-3 КК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією вказаної частини статті. 
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи та інтереси сторін.
Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України, є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки були враховані ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винної, яка раніше не судима, неодружена, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди покарання.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Шкода, завдана кримінальними правопорушеннями відсутня. 
Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченої застосовувалися запобіжний захід у вигляді застави на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 лютого 2026 року в сумі 133 120 грн. Підстави для продовження строку дії даного запобіжного заходу відсутні, а тому заставу слід повернути заставодавцю. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 лютого 2026 року на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання обвинуваченої, скасувати, майно повернути власнику. 

Керуючись статтями 314, 373-374, 475 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 квітня 2026 року між прокурором Чернігівської окружної прокуратури та обвинуваченою (на день укладання угоди – підозрюваною) ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2026 за №12026270000000177. 
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368-3 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із викладацькою діяльністю, на строк 1 (один) рік, без конфіскації майна. 
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили:
-мобільний телефон марки iPhone 13 pro max, ноутбук марки «Аsus» моделі Х540LA-DM169D, звіт про виконання програми практики в судах ОСОБА_11 на 31 арк., звіт на виконання програми практики в судах ОСОБА_12 на 35 арк., звіт на виконання програми практики в судах ОСОБА_13 на 35 арк., щоденник проходження практики здобувача вищої освіти ОСОБА_13 на 9 арк.,список студентів групи на 18 арк., які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 – повернути власнику. 
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.02.2026, на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , скасувати. 
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді застави скасувати.
Повернути заставодавцю ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 133 120 грн, які були внесені ним в якості застави за ОСОБА_3 згідно платіжною інструкцією 0.0.4755498089.1 від 13 лютого 2026 року на рахунок ТУ ДСА Україн в Чернігівській області, код отримувача 26295412, рахунок отримувача UA128201720355289002000005960.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя                 ОСОБА_1