Справа № 473/4102/26

РІШЕННЯ
іменем України

"11" вересня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, 

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, у якій вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся – ОСОБА_2 . 
Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли:
- 7/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 травня 1991 року, реєстр. №1224;
- 7/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали спадкодавиці на підставі Договору купівлі-продажу від 12 грудня 1992 року, реєстр. №2741.
ОСОБА_1 , як спадкоємець за правом представлення, прийнявши спадщину після смерті бабусі, звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Кучерової Г.А. з приводу посвідчення своїх спадкових прав на частку будинку. Проте нотаріус відмовила заявнику у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки відсутні докази належності спадкодавиці спадкового майна (у правовстановлюючих документах на спадщину зазначено дошлюбне прізвище спадкодавиці « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 »). 
У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив про встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючих документів у судовому порядку, вказуючи на те, що можливість встановлення такого факту в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена, що фактично позбавляє його права на спадкування.
В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримує.
Представник заінтересованої особи Величко Є.О. в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує.
Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи інформацію та докази, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявника та представника заінтересованої особи.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. 
Зокрема, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявника – ОСОБА_2 . 
Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли:
- 7/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 травня 1991 року, реєстр. №1224;
- 7/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , що належали спадкодавиці на підставі Договору купівлі-продажу від 12 грудня 1992 року, реєстр. №2741.
ОСОБА_1 , як спадкоємець за правом представлення, прийнявши спадщину після смерті бабусі, звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Кучерової Г.А. з приводу посвідчення своїх спадкових прав на частку будинку. Проте нотаріус відмовила заявнику у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки відсутні докази належності спадкодавиці спадкового майна (у правовстановлюючих документах на спадщину зазначено дошлюбне прізвище спадкодавиці « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 »). 
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження — це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). 
Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).
Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. 
Факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючих документів повністю підтвердився в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 червня 2019 року №170425679 (а.с. 13), згідно якого ОСОБА_2 є власницею 7/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 травня 1991 року, реєстр. №1224, та рішення Вознесенської міської ради Миколаївської області від 29 березня 2019 року, реєстр. №134;
- копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 червня 2019 року №170426394 (а.с. 16), згідно якого ОСОБА_2 є власницею 7/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 12 грудня 1992 року, реєстр. № 2741 та рішення Вознесенської міської ради Миколаївської області від 29 березня 2019 року, реєстр. №134;

- копією Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13 лютого 2023 року №669/01/05/07 (а.с. 17), згідно якої ОСОБА_2 з 06 жовтня 1971 року була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1 .
- наявністю у спадкодавиці (за життя), а в подальшому – у заявника правовстановлюючих документів щодо будинку.
Крім цього, вказаний факт додатково підтвердився копією Свідоцтва про укладення шлюбу від 17 листопада 1989 року (а.с. 6), згідно якого до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 дошлюбне прізвище спадкодавиці було « ОСОБА_3 ». 
Можливість встановлення факту належності правовстановлюючих документів в адміністративному порядку на час розгляду справи втрачена. 
З матеріалів справи не вбачається спору про право.
Враховуючи встановлені судом обставини, заява підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Вознесенська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів – задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вознесенську Миколаївської області, правовстановлюючих документів:
– Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 травня 1991 року, реєстр. №1224, у якому прізвище спадкоємиці майна ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначене (російською мовою) «Драч»;
– Договору купівлі-продажу від 12 грудня 1992 року, реєстр. №2741, у якому прізвище покупця майна ОСОБА_2 зазначене (російською мовою) « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Суддя: О.В. Вуїв