Справа № 372/7187/25 
Провадження 2-749/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
01 липня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Кравченка М.В.,
при секретарі Ільїній А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В :

18.12.2025 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 , в якій представниця позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 29.10.2018-010000532 від 29.10.2018 року у розмірі 12 460 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між 29.10.2018 року між ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 29.10.2018-010000532, шляхом підписання заявки, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп. 13.09.2023 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № 130923-9. На виконання умов договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 29.10.2018-010000532 від 29.10.2018 року на залишок основної суми кредиту, відсотків нарахованих за користування кредитом та інших передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 . У порушення умов договору відповідачка зобов`язання належним чином не виконала, кредит у повному обсязі не погасила, у зв`язку з чим у відповідачки виникла заборгованість, яка станом на 15.12.2025 року становить 12 460 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 1 960 грн. 00 коп., штрафу у розмірі 500 грн. 00 коп.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом ) сторін.
Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, у поданій позовній заяві просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в поновному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечила. 
Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала.
У свою чергу відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження, до суду не подав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. 
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено наступні обставини.
29.10.2018 року між ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий Колектор» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 29.10.2018-010000532, шляхом підписання заявки, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 7 000 грн. 00 коп. 
Відповідно до п. 1.1. Договору передбачено, що Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.
Пунктом 1.2. Договору передбачено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Пунктом 2.1.Договору передбачено, що Кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності.
Згідно із п. 2.3., 2.4. Договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитора, а днем погашення Кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитора. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитора, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано Кредит.
Відповідно до пп. «а», «б» п. 4.1. Договору позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок Кредитора в такі терміни: повернення кредиту - до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом - в дати, вказані у Графіку платежів.
Так, ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за договором, перерахувало відповідачці кошти 29.10.2018 у розмірі 7 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію».
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідачка електронним цифровим підписом підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 7 000 грн., а отже акцептовано умови Договору.
Публічна пропозиція (оферта) у розумінні статей 641, 644 ЦК України визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, однак всі інші істотні умови які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, зазначено в Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту - Кредитному договорі.
У подальшому, 13.09.2023 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № 130923-9. На виконання умов договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 29.10.2018-010000532 від 29.10.2018 року на залишок основної суми кредиту, відсотків нарахованих за користування кредитом та інших передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 . 
У порушення умов договору відповідачка зобов`язання належним чином не виконала, кредит у повному обсязі не погасила, у зв`язку з чим у відповідачки виникла заборгованість, яка станом на 15.12.2025 року становить 12 460 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 1 960 грн. 00 коп., штрафу у розмірі 500 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3).
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, ОСОБА_1 не виконала умов договору та має непогашену заборгованість перед ТОВ «Новий колектор» за Кредитним договором (оферти) № 29.10.2018-010000532 від 29.10.2018 року у розмірі 12 460 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7 000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 1 960 грн. 00 коп., штрафу у розмірі 500 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 460 грн. 00 коп.
Розмір заборгованості за договором наведений позивачем, суд вважає повним, чітким, об`єктивним, який узгоджується з умовами договору.
При цьому, відповідачка обґрунтованого заперечення проти позову не подала, у судове засідання не з`явилася і жодним чином позовні вимоги не спростувала.
На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн. 40 коп.
Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 133, 141, 279, 258-259, 264, 265, 268, 273, 354-355, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 509, 526, 610, 611, 626, 634, 639, 1054 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (код ЄДРПОУ 43170298, яке зареєстроване за адресою: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601) заборгованість в розмірі 12 460 грн. 00 коп., а також судові витрати в розмірі 2 422 грн. 40 коп., а всього 14 882 грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом Київської області у випадку подання відповідачем відповідної письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя    М.В. Кравченко