Справа № 149/1326/26 
Провадження № 33/801/757/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Адамчука П.Б., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Адамчука Павла Борисовича на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 639955 від 13.04.2026 року водій  ОСОБА_1 13 квітня 2026 року о 18:30 год. в м. Хмільник по просп. Свободи, 19, керував автомобілем "Skoda Superb", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер № 0450, результат позитивний - 1,53 ‰, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з розстрочкою виплати штрафу на шість місяців рівними частинами по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 40 копійок і з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн. 
Не погоджуючись з такою постановою суду захисника ОСОБА_1 – адвокат Адамчук П.Б. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9а Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Як свідчать матеріали справи огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за його згодою на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, результат якого 1,53 ‰.
Отже винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №639955 від 13.04.2026 року (а.с. 1), роздруківкою приладу Драгер, тест № 709, результат тесту 1,53 ‰ (а.с. 6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.04.2026 (а.с. 4) та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 12).
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а факт зупинення взагалі відсутній не заслуговують на увагу, оскільки із відеозапису з камери спостереження вбачається, що о 18.28 год. 13 квітня 2026 року до будівлі під`їхав автомобіль "Skoda Superb", д.н.з. НОМЕР_1 , з відчиненим вікном водія, за кермом перебував ОСОБА_1 . Автомобіль зупинився на тротуарі. О 18.30 год. повз автомобіль проїхав білий позашляховик, з переднього пасажирського сидіння Шкоди вийшла дівчина та зайшла до будівлі, з місця водія вийшов ОСОБА_1 та пішов в сторону проїжджої частини. О 18.31 год. дівчина повернулась і сіла на переднє пасажирське місце, ОСОБА_1 повернувся на місце водія та поїхав тротуаром з поля зору камери.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що доводи апеляційної скарги є аналогічними тим, що наведені у клопотанні захисника про закриття провадження у справі та яким судом першої інстанції надано оцінку. 
Доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.
Відтак, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Адамчука Павла Борисовича залишити без задоволення.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:      В.П. Рибчинський