Справа № 308/8441/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 
за участю захисника ОСОБА_5 
за участю потерпілого ОСОБА_6 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026071030000424 від 19.04.2026 року, про обвинувачення  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярок, Ужгородського р-ну, Закарпатської області, громадянина України, тимчасово непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 194 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

18.04.2026 близько 22:00 год. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір спрямований на протиправне порушення недоторканості іншого володіння особи, порушення гарантованого права, передбаченого ст. 30 Конституції України, щодо недоторканності житла чи іншого володіння особи, ст. 12 Загальної декларації прав людини та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на недоторканість житла, без добровільного дозволу власника чи вмотивованого рішення суду, діючи без законних на те підстав, розуміючи, що вказане володіння йому не належить та дозволу власника на вхід до володіння він не мав, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, подолав перешкоду, а саме: переліз через паркан та потрапив на огороджену територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке на права власності за законом належить потерпілому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ОСОБА_4 порушив недоторканість житла особи.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а саме у незаконному проникненні до володіння особи.
Крім того, 18.04.2026 близько 22:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , маючи кримінально-протиправний намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, підійшов до автомобілю марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходить у володінні потерпілого ОСОБА_7 , та маючи при собі заздалегідь підготовлені предмети для розповсюдження вогню, а саме скляну пляшку з нафтопродуктом. Після чого, ОСОБА_4 облив легкозаймистим нафтопродуктом задню частину кузова зазначеного автомобіля та шляхом занесення відкритого джерела запалювання підпалив його, що в результаті призвело до займання автомобіля. Внаслідок чого пошкоджено деякі конструктивні елементи автомобіля, чим потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріального збитку на загальну суму 11 569 гривень.
Після цього, ОСОБА_4 , впевнившись, що йому вдалось здійснити намір, спрямований на знищення автомобіля шляхом підпалу, залишив місце вчинення злочину.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. 
Сторонам та іншим учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти позиції сторони захисту, просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки, за ч. 2 ст. 194 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в 2 (два) роки.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих діяннях, щиро розкаявся, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 194 КК України, у суду не має. 
Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , його щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до володіння особи та за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, кваліфіковано вірно. 
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України є тяжким злочином.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність обтяжуючих обставин.
З огляду на викладене, суд вбачає за належне визначити ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 162 КК України покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, за ч. 2 ст. 194 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглиненням менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 3 (три) роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. 
Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 162КК України - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; 
за ч. 2 ст. 194 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженим ОСОБА_4 на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази по справі, а саме: 
?Дві кришки від пляшок із запахом паливно-мастильних матеріалів, які упаковано до спец. пакету НПУ NPU 5812879; запальничку чорного кольору марки «BIC», яку упаковано до спец. пакету НПУ NPU 5812808; змив на марлеву серветку з транспортного засобу марки «ЛАДА» д.н.з. НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту НПУ; змив на марлеву серветку з транспортного засобу марки «ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 », який упаковано до паперового конверту НПУ; шість відрізків клейкої стрічки скотч зі слідами папілярних ліній рук, які упаковано до паперового конверту НПУ; уламки скляної пляшки з наявною етикеткою з написом «Пшенична нива», які упаковано до спец. пакету НПУ RIC 2175025 – знищити.
?Автомобіль марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 – залишити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
?Черевики коричневого кольору з написом на підошві «Clark», які упаковано до спеціального пакету НПУ PSP 8117573; кофта з написом на етикетці «AGAH Trico», штани джинсові синього кольору без маркувань з ременем коричневого кольору, жилетка з написом на етикетці «KHRNGSBUSOT KXGHLRSBSS», головний убір капелюх без маркувань, які упаковано до спец. пакету НПУ PSP 8117572; мобільний телефон марки «TECNO» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора НОМЕР_5 , який упаковано до спеціального пакету НПУ NPU 6399127 – повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України судові витрати по справі в розмірі: 
- судової дактилоскопічної експертизи №СЕ19/107-26/5169-Д від 12.05.2026 – 2046,80 грн.;
- судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-26/5201-АВ від 15.05.2026 – 4813,60 грн.;
- судової експертизи матеріалів речовин та виробів №СЕ-19/107-26/5390-ФХД від 27.05.2026 – 3850,88 грн.;

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя       ОСОБА_1