УХВАЛА
07 серпня 2026 року
м. Київ
справа № 946/6168/23
провадження № 51-1233ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду зі скаргою.
Згідно з ч. 1 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) до касаційного суду подається касаційна скарга, натомість, ОСОБА_4 звертається до касаційного суду з апеляційною скаргою, що суперечить вимогам вищезазначеної статті.
Перевіривши відповідність скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з пунктами 3, 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначаються судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Однак скарга ОСОБА_4 не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.
Як можливо зрозуміти зі змісту скарги, ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції, проте, не зазначає дату їх ухвалення та найменування цих судів, що унеможливлює вирішення питання про те, чи можуть судові рішення, з якими не погоджується засуджений, бути оскаржені в касаційному порядку відповідно до вимог ст. 424 КПК, чи дотримано скаржником передбачені ст. 426 КПК строки касаційного оскарження.
Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. 
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Проте, ОСОБА_4 у своїй скарзі не зазначив, які саме судові рішення він оскаржує, не навів конкретних доводів, з посиланнями на статті закону, які саме порушення допустили суди, постановляючи судові рішення стосовно нього й не вказує у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановлених судом рішень. 
Крім цього, скаржнику також необхідно врахувати і виконати інші вимоги до касаційної скарги, визначені статтею 427 КПК. 
Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 зазначеної статті, у касаційній скарзі необхідно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, які повинні відповідати змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції. Цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Натомість, ОСОБА_4 , за змістом касаційної скарги, просить скасувати постановлені стосовно нього судові рішення без зазначення дати їх ухвалення та найменування судів, отже,вимоги останнього не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК, а тому підлягають уточненню.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 цього Кодексу, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Однак, усупереч зазначеним вимогам кримінального процесуального закону, засуджений не додав до касаційної скарги копію оскаржуваних судових рішень.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо, всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3