| Справа №: 398/2073/26

провадження №: 1-кп/398/391/26
ВИРОК
Іменем України 
"11" серпня 2026 р.      м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії кримінальне провадження №12025120000000790 від 16.12.2025 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища корф олюторського району камчатської області, російська федерація, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зі слів проходив службу у резервному батальйоні військовій частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізовуючи протиправні наміри, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 р., у невстановлений час, але не пізніше 12 год. 05 хв. 24.01.2026 року, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбав (отримав у володіння та розпорядження) з метою подальшого збуту такі вибухові пристрої:
- п`ять електродетонаторів типу ЕД-8-Ж із вивідними проводами в ізоляції синього та червоного кольорів з ознаками промислового способу виготовлення, засобом підриву, а саме запалювальною трубку з механічним запалювачем (без накольного механізму) типу ЗТП-50, з ознаками промислового способу виготовлення та однієї запалювальної трубки, які зберігав їх у невстановленому в ході досудового розслідування місці аж до повної реалізації власного умислу направленого на збут наявних, вибухових пристроїв, які були реалізовані ОСОБА_5 , з метою конспірації та прикриття власної протиправної діяльності, 24.01.2026 збувши вибухові пристрої (електродетонатори ЕД-8-Ж у кількості 5 штук та однієї запалювальної трубки з механічним запалювачем типу ЗТП-50).
В подальшому, на підставі постанови прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 від 09.01.2026, працівниками Кіровоградського управління Департаменту Внутрішньої Безпеки Національної поліції України, було проведено негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, в ході якої 24.01.2026 о 11 год. 26 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізовуючи власний злочинний умисел, спрямований на продаж наявних у нього вибухових пристроїв, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, біля домоволодіння АДРЕСА_1 , за грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень збув особі зі зміненими анкетними даними громадянину ОСОБА_7 , раніше придбані вибухові пристрої, а саме: 
- п`ять електродетонаторів ЄД-8-Ж та однієї запалювальної трубки, які - є стандартними засобами підриву, а саме бойовими електродетонаторами типу ЕД-8-Ж із вивідними проводами в ізоляції синього та червоного кольорів з ознаками промислового способу виготовлення, засобом підриву та запалювальну трубку з механічним запалювачем ( без накольного механізму) типу ЗТП-50, з ознаками промислового способу виготовлення та однієї запалювальної трубки які являються вибуховими пристроями призначеними для ініціювання різноманітних зарядів вибухових речовин, придатні до вибуху в штатному режимі-при подачі на їх вивідні дроти струму необхідної величини;
Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбав, зберігав, носив та збув вибухонебезпечні пристрої без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи свою злочинну діяльність переслідуючи мету нетрудового збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій і свідомо бажаючи настання результату, ОСОБА_5 став на шлях одержання матеріальної вигоди за рахунок незаконного збуту та зберігання майна, яке, відповідно до чинних нормативно-правових документів, не може перебувати у власності громадян, без передбаченого законом дозволу, а саме: вибухових пристроїв, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 р., «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 р., у невстановлений досудовим розслідуванні час, але не пізніше 08 год. 35 хв. 11.03.2026 року, та у встановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно зберігав з метою подальшого збуту такі вибухові пристрої: 
- п`ять бойових електродетонаторів типу ЕД-8-Ж із вивідними проводами в ізоляції синього та червоного кольорів з ознаками промислового способу виготовлення, які являються вибуховими пристроями призначеними для ініціювання різноманітних зарядів вибухових речовин, придатності до вибуху в штатному режимі – при подачі на їх вивідні дроти струму.
Згодом, на підставі ухвали Подільського районного суду м. Кропивницького від 02.03.2026 за погодженням прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , за участю працівників Кіровоградського управління Департаменту Внутрішньої Безпеки Національної поліції України, 11.03.2026 було проведено слідчу (розшукову) дію – обшук, за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 , за адресою: с. Марто-Іванівка Олександрійського району Кіровоградської області, в ході якої 11.03.2026 виявлено та вилучено - п`ять бойових електродетонаторів типу ЕД-8-Ж із вивідними проводами в ізоляції синього та червоного кольорів з ознаками промислового способу виготовлення, які являються вибуховими пристроями призначеними для ініціювання різноманітних зарядів вибухових речовин, придатності до вибуху в штатному режимі – при подачі на їх вивідні дроти струму необхідної величини, які являються вибуховими пристроями, призначеними для ініціювання різноманітних зарядів вибухових речовин, придатних для вибуху в штатному режимі-при подачі на їх вивідні дроти струму.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисний злочин проти громадської безпеки, а саме: незаконне придбання, носіння та зберігання та збут бойових припасів.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені правильно та він їх не оспорює. Так, він пояснив суду, що зробив належні висновки для себе та розкаявся. На питання суду пояснив, що він двічі перебував у СЗЧ, вперше він повернувся добровільно, а вдруге його затримали на заправці працівники ВСП. Під час перебування в СЗЧ він періодично вживав алкоголь. Просив призначити йому строк зі звільненням від відбування покарання, оскільки бажає повернутись на військову службу, проте в умовах ізоляції від суспільства він не зможе підібрати для себе необхідну військову частину. 
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як умисні дії, що виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років), особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, самовільно залишив військову службу, не має постійного законного джерела доходів, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей. Згідно з довідкою КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» №10473 від 22.12.2025 року ОСОБА_5 під динамічним наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. З 26.10.2022 року по 11.11.2022 року знаходився на стаціонарному лікуванні в умовах обласного наркологічного диспансеру з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Стан відміни неускладений. З 14.03.2023 року по 07.04.2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Стан відміни неускладений.
При призначенні покарання суд також враховує висновок судово-психіатричної експертизи від 24.03.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_5 під час вчинення протиправного діяння виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, що не позбавляли його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. У момент здійснення кримінальних правопорушень не знаходився в тимчасово хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_5 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. На час проведення експертизи утримання, в умовах, що виключають вживання. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. 
З досудової доповіді вбачається, що виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та становить середню небезпеку для суспільства.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах, установлених у санкціях ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі. 
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного, враховуючи також поведінку обвинуваченого при судовому розгляді кримінального провадження, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
Проте, враховуючи особливу суспільну небезпечність вчиненого злочину, а саме, можливість заподіяння тяжких незворотних наслідків для життя і здоров`я людей у разі невикриття цього злочину, а також його вчинення в особливий період, наявність в обвинуваченого психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, який він періодично вживає, перебуваючи на волі, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень статті 69 КК України судом не встановлено.
На переконання суду саме це покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст.50 КК України.
До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 24 березня 2026 року.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення - період з 24 березня 2026 року до 10 серпня 2026 року включно слід зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні, на загальну суму 10696,80 гривень.
Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України. 
Керуючись ст.ст. 369-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 серпня 2026 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з часу взяття під варту 24 березня 2026 року до 10 серпня 2026 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід  ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні, в розмірі 10696 гривень 80 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 30.03.2026 року на вибухонебезпечні предмети, а саме: 5 предметів схожих на електродетонатори типу ЕД-8-Ж ІІ категорії небезпечності (небезпечні). 
Речові докази по справі, а саме: 
- п`ять електродетонаторів типу ЕД-8-Ж із вивідними проводами в ізоляції синього та червоного кольорів з ознаками промислового способу виготовлення та запалювальну трубку з механічним запалювачем (без накольного механізму) типу ЗТП-50 (вибухові пристрої у вигляді залишків після експериментальних вибухів), які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів та озброєння Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, квитанція про отримання на зберігання речових доказів №291 від 13.03.2026 року), - знищити.
- п`ять бойових електродетонаторів типу ЕД-8-Ж із вивідними проводами в ізоляції синього та червоного кольорів з ознаками промислового способу виготовлення (вибухові пристрої у вигляді залишків після експериментальних вибухів), які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів та озброєння Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, квитанція про отримання на зберігання речових доказів №297 від 27.03.2026 року), - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області з особливостями, визначеними ч.2 ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя    ОСОБА_1