Єдиний унікальний номер 142/507/26
Номер провадження № 3/142/235/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
07 серпня 2026 року        с-ще Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 ЗСУ МО України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця н.п. Вашківці Дністровського району Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, працюючогооператором безпілотних літальних апаратів 1 екіпажу безпілотного літального апарата взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , -
за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ :

01 липня 2026 року до Піщанського районного суду Вінницької області від військової частини НОМЕР_1 ЗСУ МО Українинадійшов протокол про адміністративне правопорушення № 02 від 25 червня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до вказаного протоколу, відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 570 від 11.05.2026 року відповідною особою було проведено службове розслідування за фактом залишення місця несення служби старшим солдатом ОСОБА_1 . Виходячи з матеріалів службового розслідування, 11.05.2026 о 00:01 під час нічної перевірки наявності особового складу командиром розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_1 . Близько 01:40 11.05.2026 в районі н.п. Могилів-Подільський представниками Національної поліції був затриманий на автомобілі BMW X5, державний номер НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_1 , який без дозволу, самовільно, без зброї залишив місце розташування підрозділу ( АДРЕСА_1 ). Після затримання поліцією його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ). 11.05.2026 близько 16:00 старший солдат ОСОБА_1 був доставлений з ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОКП військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у супроводі капітана ОСОБА_3 та сержанта ОСОБА_4 . Старший солдат ОСОБА_1 з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану та особливого періоду, без поважних причин та на власний розсуд перебував за межами місця несення служби, а саме покинув місце дислокації розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та проводив час, не пов`язаний із проходженням військової служби. В діях старшого солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), а саме: відсутність на службі без поважних причин в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань, призначених на 15 липня 2026 року та 05 серпня 2026 року, був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом про отримання рекомендованого поштового відправлення, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № R 067216327540, № R 067229657612.
Суд, вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені матеріали, приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частиною 3 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, доведена дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, а саме відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 02 від 25 червня 2026 року, копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 277 від 17 вересня 2025 року, копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності № 771 від 08 червня 2026 року, копією доповіді за фактом залишення місця служби військовослужбовцем розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 № 1504/7859 від 11 травня 2026 року, копією доповіді за фактом повернення старшого солдата ОСОБА_1 № 1504/7937 від 12 травня 2026 року, копією акта службового розслідування за фактом самовільного залишення місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 № 61/АКТ від 08 травня 2026 року. Також судом досліджено долучені до протоколу про адміністративне правопорушення копію службової характеристики ОСОБА_1 від 12 травня 2026 року, копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , копію військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 17 вересня 2025 року.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
На підставі викладеного суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та, беручи до уваги характер і обставини правопорушення, дані про особу правопорушника, а також з урахуванням того, що шкоди державним і суспільним інтересам не завдано, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.
Керуючись ст.ст. 22, 173, 221, 245, 252, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Звільнити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: