Номер провадження: 33/813/1365/26
Номер справи місцевого суду: 501/5135/25 
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2026 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткач Вікторія Олександрівна, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Чорноморського міського суду Одеської області від 01 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою Чорноморського міського суду Одеської області від 01 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір розмірі 605, 60 грн. (а.с.13).

Не погоджуючись із зазначеною вище постановою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткач В.О., за допомогою послуг поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу з додатками (а.с.24-26).
Також в апеляційній скарзі скаржник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 01.12.2025 року.

Справу слуханням було назначено на 09 липня 2026 року, об 11:20 год. 

07 липня 2026 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Ткач В.О., за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», до Одеського апеляційного суду було подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.38).
Постановою Одеського апеляційного суду від 08 липня 2026 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ткач В.О. було відмовлено, через недотриманням адвокатом Ткач В.О. положень, встановлених ч. 4 ст. 336 КПК України (а.с.41).

08 липня 2026 року, за допомогою підсистеми (модуля) «Електронний суд», захисником ОСОБА_1 – адвокатом Ткач В.О., до Одеського апеляційного суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю явки захисника – адвоката Ткач В.О. у судове засідання та відмови їй в участі у справі в режимі відео конференції (а.с.43).

В судове засідання, призначене на 09 липня 2026 року, об 11:20 год., ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Ткач В.О. не з`явилися. 

Згідно ч. 6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Відповідно правопорушник ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ткач В.О. були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи (а.с.36 звор., 37 звор.), однак в судове засідання не з`явилися, що відповідно не перешкоджає розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Чорноморського міського суду Одеської області від 01 грудня 2025 року.

При цьому Одеським апеляційним судом враховано, що повідомлення про час і місце розгляду справи 09.07.2026 року захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Ткач В.О. отримала ще 02.07.2026 року, в 6:39:03 (а.с.37), однак з невідомих суду причин подала суду клопотання при участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції лише 07.07.2026 року, чим порушила строки його подання, передбачені ст. 336 КПК України, що і стало підставою для винесення судом апеляційної інстанції ухвали суду від 08.07.2026 року про відмову в призначенні відеоконференції (а.с.41).

У зв`язку з викладеними обставини апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому вважає за необхідне розглядати клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши клопотання та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні, з огляду на наступні обставини.

Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин цього пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

В свою чергу, на обґрунтування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткач В.А., посилається на те, що оскаржувану постанову було винесено у відсутність ОСОБА_1 , копія постанови йому не вручалась та не надсилалась.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що постанову суду винесено 01 грудня 2025 року без участі ОСОБА_1 .. 
Проте, ОСОБА_1 про слухання справи в суді першої інстанції на 01 грудня 2025 року о 09 год. 00 хв. був обізнаним, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.12).

Більше того, в матеріалах справи міститься заява представника ОСОБА_1 – адвоката Ткач В.О. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, подана останньою 28 квітня 2026 року до Чорноморського міського суду Одеської області, за допомогою підсистеми «Електронний суд» (а.с.20).

Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Чорноморського міського суду Одеської області від 01 грудня 2025 року (через 5,6 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови), скаржником будь-яких обставин неможливості звернення з апеляційною скаргою в передбачений законом строк, які були б об`єктивно непереборними в цей період, та не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, не наведено та відповідних доказів не надано.

З цього приводу слід зазначити, що з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Таким чином, всі вищевикладені обставини в своїй сукупності не можуть бути підставами для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про відоме йому судове провадження, переконливих доводів з приводу наявності реальних обставин, які б унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою, не надав.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Конвенції.
ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що скаржником не наведено об`єктивних причин, які б унеможливили його подути апеляційну скаргу на судове рішення в передбачені законом строки. Тобто, в матеріалах справи відсутні докази поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткач В.О., про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Чорноморського міського суду Одеської області від 01 грудня 2025 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 298, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткач Вікторія Олександрівна, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Чорноморського міського суду Одеської області від 01 грудня 2025 року, відмовити.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткач Вікторія Олександрівна, на апеляційне оскарження постанови Чорноморського міського суду Одеської області від 01 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда