Справа № 458/897/26
3/458/359/2026
ПОСТАНОВА 
15.09.2026 м. Турка
Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної екологічної інспекції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , за порушення ст.ст.7,26,64 Закону України «Про природно заповідний фонд України, за що передбачена відповідальність згідно ст.91 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини справи
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2026 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана справа №458/897/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.91 КУпАП.
Згідно вимог ст.278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення в сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини підвідомча Турківському районному суду Львівської області. Відповідно до ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративне правопорушення в сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини, передбачені ст.91 КУпАП.
Згідно супровідного листа Державної екологічної інспекції у Львівській області за вихідним № 06-2786 від 12.08.2026 року на адресу Турківського районного суду Львівської області було скеровано матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, які надійшли в Турківський районний суд Львівської області 14.08.2026 року за вхідним №5179/26.
Опис обставин, установлених під час розгляду справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення № 024495 від 10.08.2026 року, складеного головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу – державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Марчишин І.І., вбачається, що 18.07.2026 року в проміжку часу 13.20 год – 13.50 год ОСОБА_1 здійснював пересування механічним транспортним засобом квадро циклом марки Can-Am Outlander по території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Пікуй» (гора Пікуй), чим порушив правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, за що відповідальність передбачена ст.91 КУпАП.
Посадова особа, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення вбачала в діях такої особи порушення.
ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не був присутній, викликався в передбачений законом порядок, надав пояснення з приводу виявленого порушення, йому роз`яснено права передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута у строки, визначені ст.277 КУпАП.
За приписами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
За приписами ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.
Суд по даній справі враховує практику Європейського суду з прав людини в частині критеріїв розумних строків: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо).
Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів.
Судові засідання по справі призначалися на 27.08.2026 року, 08.09.2026 року, 15.09.2026 року.
В судові засідання  ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про дату і час слухання справи в передачаний законом порядок.
Зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.
Виходячи зі змісту норм КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Статтею 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.  Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до ст6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.  На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.  На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором. Завдані внаслідок обмеження (обтяження) у землек ористуванні втрати відшкодовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 25, 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.  На територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник.  Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища.  Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Статтею 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. е) ч. 2 ст.64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у: порушенні вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Ландшафтний заказник загальнодержавного значення “Пікуй” розташований у межах Самбірського району Львівської області, на південь/південний захід від села Верхнє Гусне. Площа 711 га. Статус об`єкта природно-заповідного фонду присвоєно згідно з Постановою РМ України від 02.11.1984 року № 434. Перебуває у віданні ДП «Боринський лісгосп» (Либохорівське лісництво кв. 38-40 — 284 га); Верховинське лісництво, кв. 22, 26-28 — 427 га). Розташований на північно-східних схилах гори Пікуй (1408 м) — найвищої точки Львівської області, в геоморфологічному районі Стрийсько-Сянської Верховини. Займає північні схили Вододільного хребта, який простягається від Ужоцького перевалу через гору Пікуй до Торунського перевалу. У 2019 році частина ландшафтного заказника “Пікуй” увійшла до території Національного природного парку “Бойківщина”, що посилило статус та режим використання території природнозаповідного фонду. Межі території природно-заповідного фонду та існуючих туристичних маршрутів ознаковано відповідно до вимог чинного законодавства. 
Згідно диспозиції ст.91 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду
Встановивши дійсні обставини справи, суд вирішує адміністративні матеріали з врахуванням наступних мотивів та норм права.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник Державної екологічної інспекції у Львівській області Довгий Т.Я. подав клопотання про участь в судовому засіданні в дистанційному режимі відеконференції, надав пояснення в судовому засіданні, подав клопотання про долення доказів.
Особа, щодо якої складено протокол, в судове засідання не прибула.
Інших заяв і клопотань на адресу суду не надходило.
Згідно з ч.1 ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Об`єктами правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони природно-заповідного фонду. Територією чи об`єктом природно-заповідного фонду України оголошуються ділянки суші та водного простору, природні комплекси й об`єкти, які мають особливу екологічну, наукову, естетичну і народногосподарську цінність і призначені для збереження природної різноманітності, генофонду видів тварин і рослин, підтримання загального екологічного балансу та фонового моніторингу навколишнього природного середовища, та які вилучаються з господарського використання повністю або частково.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 припустився до порушення у сфері охорони природно-заповідного фонду.
Згідно диспозиції ст.91 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 припустився до порушення вимог ст.91 КУпАП, оскільки його дії підпадають під дію диспозиції даної статті.
Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у пересуванні механічним транспортним засобом квадроциклом марки Can-Am Outlander по території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Пікуй» (гора Пікуй), розташований у межах Самбірського району Львівської області, на південь/південний захід від села Верхнє Гусне зі статусом об`єкта природно-заповідного фонду, який присвоєно згідно з Постановою РМ України від 02.11.1984 року № 434 і перебуває у віданні ДП «Боринський лісгосп».
В діях ОСОБА_1 відобразилася об`єктивна сторона такого виду правопорушення як у пересуванні механічним транспортним засобом квадроциклом марки Can-Am Outlander по території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Пікуй» (гора Пікуй).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Діями ОСОБА_1 проявилася суб`єктивна сторона умисні дії у формі умислу.
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом квадроциклом марки Can-Am Outlander, діючи вмисно, припустився до порушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення правопорушення № 024495 від 10.08.2026 року, складеного головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу – державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Марчишин І.І., вбачається, що 18.07.2026 року в проміжку часу 13.20 год – 13.50 год ОСОБА_1 здійснював пересування механічним транспортним засобом квадро циклом марки Can-Am Outlander по території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Пікуй» (гора Пікуй), чим порушив правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, за що відповідальність передбачена ст.91 КУпАП.
Суд в даній справі про адміністративне правопорушення встановив наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . 
Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП доводиться в повному обсязі і підтверджується доказами, з врахуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 024495 від 10.08.2026 року, актом заходів з попередження та виявлення фактів порушення вимог природоохоронного законодавства, фото таблицями зафіксованого порушення, поясненням  ОСОБА_1 . 
Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення № 024495 від 10.08.2026 року як належний і допустимий доказ.
Суд вважає, що виявлені факти і зафіксовані в протоколі відображають об`єкт суспільних відносин в сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини і об`єктивна сторона такого діяння полягає виключно в активних діях в порушенні суспільних відносин в сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини.
Місце й факти, зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи.
Дії головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу – державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Марчишин І.І., в частині правомірності та підставності складання протоколу про адміністративне правопорушення порушник не оскаржував в передбаченому законом порядку. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення така особа не подавала. Відсутність в матеріалах справи, наданих ОСОБА_1 , доказів оскарження дій повноважних працівників вказує на погодження ОСОБА_1 зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення.
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Джерела права застосовані судом.
Відповідно до ст.ст. 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Саме суди є останньою правовою інстанцією в державі, в якій кожен громадянин за необхідності шукає захисту своїх прав, свобод та інтересів.
Ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004).
За ст.9 Конституції України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Особа, стосовно якої складено адміністративні протоколи, згідно вимог ст.12 КУпАП підлягає відповідальності, оскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення досягла віку, з якого настає відповідальність.
Відсутні згідно вимог ст.17 КУпАП обставини, що виключають адміністративну відповідальність, оскільки особа, не діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не була в стані неосудності, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
В дотримання вимог ст.280 КУпАП судом з`ясовано, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.91 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 складено протокол, саме він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, така особа підлягає адміністративній відповідальності з врахуванням обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, немає підстав згідно вимог ст.21 КУпАП для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, майнову шкоду третім особам не заподіяно.
Відтак, з аналізу наведених вище норм законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, в сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, адміністративне правопорушення було вчинене саме ним, ОСОБА_1 винний у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його дії розкривають об`єктивну сторону ст.91 КУпАП у здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду
В дотримання вимог ст.33 КУпАП суд накладає стягнення за адміністративне правопорушення у межах, установлених КУпАП та іншими законами України.
У відповідності до ст.ст.34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення – щире каяття, та обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Так, відповідно до ст.32 Конвенції питання тлумачення та її застосування належить до виключної компетенції ЄСПЛ, рішення якого є невід`ємною частиною Конвенції, як практика її застосування і тлумачення
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що громадянина ОСОБА_1 повинно бути визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, на нього має бути накладено стягнення в межах санкції ст.91 КУпАП у виді штрафу в розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 грн.
Стосовно відшкодування шкоди.
Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у п.п.1-4 ст.213 КУпАП одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.
В даній справі суд не вирішує питання про відшкодування винною майнової шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування, оскільки, на думку суду, така шкода, як вказано в протколі – буде розрахована додатково.
Стосовно вирішення питання про вилучені речі і документи.
Частиною 4 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.
Судом не вирішується питання вилучених документів. 
Стосовно стягнення судового збору.
Згідно із ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року (зі змінами), особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» № 4695-IX від 03.12.2025 року, який набрав чинності з 01.01.2026 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2026 року становить 3328 гривень. 
У зв`язку з чим з 01.01.2026 року розмір судового збору за накладене адміністративне стягнення становить 665,60 грн (3328 ? 0,2 = 665,60).
Оскільки суд прийшов до висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.91 КУпАП із застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу, то з такої особи підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.33,40-1,130,221,280,283,284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні 18.07.2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 024495 від 10.08.2026 року, складеного головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу – державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Марчишин І.І. та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153,00 грн без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст.307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.
Штраф необхідно внести через установу банку України на розрахунковий рахунок: Отримувач: ГУК Львiв/Боринська т/г/21081100; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 38008294; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку (МФО) 899998; Номер рахунку: UA108999980314060542000013917; Код класифікації доходів бюджету: 21081100. Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку розстрочки.
У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Турківського районного суду Львівської області.
З урахуванням ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 судовий збір за ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (код отримувача 37993783, рахунок №UA908999980313111256000026001, назва отримувача: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ суду 02886806, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) у сумі 665,60 грн.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя       Р.І. Ференц