ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2026 року | м. Ужгород | № 260/1948/26

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури Сергія Зовдуна до Виконавчого комітету Баранинської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Департамент культури Закарпатської обласної (військової) державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури Сергій Зовдун звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Баранинської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Департамент культури Закарпатської обласної (військової) державної адміністрації, в якому просить: 
1) визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Баранинської сільської ради щодо невиконання вимог чинного законодавства України, що полягає у невжитті заходів з виявлення, виготовлення облікової документації та подання до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури Закарпатської обласної (військової) державної адміністрації пропозицій про занесення палацу Плотені, вул. Плотинія, 47, с. Великі Лази, Ужгородського району до Переліку об`єктів культурної спадщини з метою його державного обліку та набуття правового статусу щойно виявленого об`єкту культурної спадщини;
2) зобов`язати Виконавчий комітет Баранинської сільської ради виконати вимоги чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації та подання до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Департаменту культури Закарпатської обласної (військової) державної адміністрації пропозицій про занесення палацу Плотені, вул. Плотинія, 47, с. Великі Лази, Ужгородського району до Переліку об`єктів культурної спадщини з метою його державного обліку та набуття правового статусу щойно виявлених об`єктів культурної спадщини.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що Закарпатською обласною прокуратурою встановлено, що на території с. Великі Лази перебуває значима споруда – палац Плотені, відомості про яку містяться в «Зводі пам`яток історії та культури України». Численні публікації у медіа-ресурсах підтверджують високу історико-культурну цінність даної споруди. З метою з`ясування наявності/відсутності у палацу Плотені статусу об`єкта культурної спадщини Закарпатська обласна прокуратура надіслала на адресу Департаменту культури Закарпатської обласної (військової) державної адміністрації запит у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». У відповідь на такий запит було повідомлено, що палац Плотені не є об`єктом культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єктом культурної спадщини, який взято на державний облік. Окрім того, із змісту отриманої від Баранинської сільської ради інформації випливає, що звернень до уповноважених органів з ініціативою взяття палацу Плотені на облік як об`єкта культурної спадщини не було. Вважає, що бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо невиготовлення облікової документації призводить до неможливості розгляду питання про наявність підстав для занесення палацу до Переліку об`єктів культурної спадщини та відповідного захисту будівлі від хаотичної перебудови та руйнування.
11 травня 2026 року відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечує. Так, зазначає, що будівля палацу Плотені (1896 року побудови) була передана до комунальної власності районною державною адміністрацією у незадовільному технічному стані непридатною для експлуатації. З метою збереження майна та забезпечення безпеки людей, сільською радою було прийнято рішення про необхідність розробки робочого проекту капітального ремонту для подальшого функціонування в будівлі Центру дитячої творчості. В подальшому на замовлення сільської ради було розроблено проектно-кошторисну документацію «Капітальний ремонт будівлі палацу Плотені та благоустрою території в с. Великі Лази, вул. Плотинія 47, Баранинської сільської ради, Ужгородського району», який пройшов повну процедуру державної експертизи та отримав позитивний Експертний звіт. У зв`язку з повномаштабним вторгненням російської федерації та введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року реалізація проекту була призупинена.
18 травня 2026 року прокурор подав до суду відповідь на відзив №15-1211-26 від 14.05.2026, в якій з доводами відповідача не погоджується. Так, звертає увагу суду на те, що предметом даного спору є не правомірність проведення ремонтних робіт як таких, а протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті передбачених законодавством заходів щодо виявлення об`єкта культурної спадщини, виготовлення облікової документації та подання пропозиції до органу охорони культурної спадщини вищого рівня щодо занесення палацу Плотені до Переліку об`єктів культурної спадщини. Вважає, що Баранинська сільська рада у поданому відзиві фактично підтверджує історичну цінність об`єкта, зазначаючи, що йдеться про будівлю палацу Плотені 1896 року побудови, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади та потребує збереження, однак жодних заходів щодо його охорони не вживала.
Департамент культури Закарпатської обласної (військової) державної адміністрації своїх пояснень щодо позову у встановлений судом строк не подав. 

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в ході опрацювання інформації з відкритих джерел Закарпатська обласна прокуратура встановила, що на території Баранинської територіальної громади, зокрема в с. Великі Лази Ужгородського району Закарпатської області, розташована значима споруда – палац Плотені, споруджений у кінці ХІХ століття з використанням неокласичного архітектурного стилю, відомості про яку містяться в «Зводі пам`яток історії та культури України». У Державному реєстрі нерухомих пам`яток України відомості щодо палацу Плотені відсутні.
06 січня 2026 року Закарпатська обласна прокуратура звернулася до Департаменту культури Закарпатської обласної державної адміністрації (далі – Департамент) із запитом в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» №15-21ВИХ-26, в якому просила надати інформацію щодо наявності в палацу Плотені статусу об`єкта культурної спадщини, взяття його на облік, встановлення охоронного статусу, визначення меж території та охоронних зон, тощо.
У відповідь на такий запит Департамент листом №01-12/142 від 28.01.2026 повідомив, що об`єкт «Палац графа Плотені» не належить до пам`яток та щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, оскільки не є об`єктом культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єктом культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про охорону культурної спадщини», а також об`єктом культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини. 
06 січня 2026 року Закарпатська обласна прокуратура звернулася до Баранинської сільської ради в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» із запитом №15-20ВИХ-26, в якому просила надати наступну інформацію щодо:
- власника, балансоутримувача Палацу графа Плотені та вжитих ним заходів щодо утримання і збереження будівлі;
- прийнятих Баранинською сільською радою рішень, розпоряджень або інших актів щодо Палацу графа Плотені (використання, оренда, реконструкція, ремонт тощо);
- відомостей про технічний та фізичний стан об`єкта, проведені обстеження, наявні акти, висновки, звернення або скарги щодо його стану; фактів проведення на об`єкті або на прилеглій території будівельних, ремонтних, реставраційних чи земляних робіт та наявності дозвільної документації;
- вжитих Баранинською сільською радою заходів для забезпечення збереження палацу графа Плотені, у тому числі взаємодії з Департаментом культури Закарпатської ОДА;
- відомостей про звернення сільської ради до уповноважених органів з ініціативою взяття зазначеного об`єкта на облік як об`єкта культурної спадщини. 
У відповідь на вищезазначений запит Баранинська сільська рада направила на адресу Закарпатської обласної прокуратури свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності; розпорядження Про затвердження робочого проєкту по капітальному ремонту будівлі палацу Плотені та благоустрою території в с. Великі Лази, вул. Плотинія, 47 Баранинської сільської ради, Ужгородського району; Експертний звіт №18/96-02/21/А від 18.02.2021 р. Окрім того, повідомила, що взаємодії з Департаментом культу Закарпатської обласної державної адміністрації не відбувалося та не було звернень до уповноважених органів з ініціативою взяття зазначений об`єкт на облік як об`єкт культурної спадщини.
Вважаючи протиправною бездіяльність Баранинської сільської ради щодо невжиття заходів з виявлення, виготовлення облікової документації та подання до органу охорони культурної спадщини вищого рівня пропозицій про занесення палацу Плотені до Переліку об`єктів культурної спадщини з метою його державного обліку та набуття правового статусу щойно виявленого об`єкту культурної спадщини, прокурор звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-III (далі – Закон №1805).
Об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.
Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 1 Закону №1805, культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; виявлення об`єкта культурної спадщини - сукупність науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону №1805, до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить подання пропозицій центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього.
Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 6 Закону №1805, до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України.
Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280), передбачено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно з пп. 5 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону №280, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників.
Підпунктом 10 п. «б» ч. 1 ст. 32 Закону №280 передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.
Частиною 1 ст. 13 Закону №1805 врегульовано, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із занесенням до Реєстру на об`єкт культурної спадщини, на всі його складові елементи, що становлять предмет його охорони, поширюється правовий статус пам`ятки.
За змістом частини 1 ст. 14 Закону №1805 занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки:
а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини протягом одного року з дня одержання подання;
б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням громадських об`єднань, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання. 
Згідно з ч. 2 ст. ст. 14 Закону №1805, об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних веб-сайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.
Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.
Наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року №158 затверджено Порядок обліку об`єктів культурної спадщини, який визначає єдину систему обліку об`єктів культурної спадщини незалежно від їх видів та типів, а також порядок переміщення (перенесення) пам`ятки (далі – Порядок №185).
Пунктом 1.4 розділу І Порядку №185 передбачено, що ініціаторами розгляду питань занесення чи незанесення нерухомого об`єкта культурної спадщини до Реєстру, внесення змін до відомостей Реєстру та внесення змін до Реєстру є:
- уповноважений орган — за категорією пам`ятки національного значення;
- уповноважений орган, громадські об`єднання, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини — за категорією пам`ятки місцевого значення.
Отже, держава в особі уповноважених органів повинна забезпечити охорону об`єктів культурної спадщини.
Спір в цій адміністративній справі виник з приводу протиправної, на думку прокурора, бездіяльності виконавчого комітету органу місцевого самоврядування щодо не виготовлення облікової документації та не подання до органу охорони культурної спадщини вищого рівня пропозицій про внесення палацу Плотені до Переліку об`єктів культурної спадщини з метою його державного обліку та набуття правового статусу щойно виявлених об`єктів культурної спадщини. Прокурор вважає, що палац Плотені, розташований в с. Великі Лази, має значну історико-культурну цінність, а тому повинен бути включений до об`єктів культурної спадщини.
З цього приводу суд враховує наступні законодавчі норми. 
Нормами п. 2.1 розділу ІІ Порядку №185 передбачено, що виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації забезпечують уповноважені органи, а також районні державні адміністрації, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, зокрема виконують функції Замовника та укладають з цією метою контракти на виявлення, дослідження нерухомих об`єктів культурної спадщини для їх взяття на облік та подальшої державної реєстрації.
Відповідно до п. 2.3 – 2.5 розділу ІІ Порядку №185, виявлення об`єктів культурної спадщини відбувається шляхом натурних досліджень та включає: обстеження з фотофіксацією (у разі необхідності - графічною фіксацією), визначення їх цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, встановлення ступеня збереженості нерухомого об`єкта культурної спадщини, його сучасного використання та інших відомостей.
Працівники органу охорону культурної спадщини, громадські об`єднання, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, наукові установи та заклади культури у сфері охорони культурної спадщини, кваліфіковані фахівці-практики відповідної спеціалізації (археологи, архітектори, історики, мистецтвознавці тощо), громадські інспектори з питань охорони культурної спадщини мають право надати до відповідного органу охорони культурної спадщини пропозицію щодо виявлення об`єкта культурної спадщини шляхом оформлення і подання Картки виявлення об`єкта культурної спадщини за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.
Орган охорони культурної спадщини протягом 10 робочих днів з дня отримання Картки розглядає її, проводить перевірку щодо правого статусу поданого об`єкта. У випадку, якщо поданий об`єкт не має статусу пам`ятки або щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, уповноважений орган приймає рішення щодо віднесення чи невіднесення об`єкта до нерухомих об`єктів культурної спадщини і необхідності складання на нього облікової картки. Обґрунтоване рішення за результатами розгляду протягом 5 робочих днів з дати його прийняття надається заявнику.
Нормами п. 3.1, 3.2 розділу ІІІ Порядку №158 встановлено, що на об`єкт, який виявлено в процесі досліджень і щодо якого подано Картку до органу охорони культурної спадщини, складається облікова документація у складі облікової картки за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку, до якої додаються коротка історична довідка та фотофіксація.
Облікову картку підписує фахівець, що її склав, із зазначенням спеціальності, освітньо-кваліфікаційного рівня чи наукового ступеня.
Облікова документація, в розумінні ст. 1 Закону №1805, це документація, що формується в порядку обліку об`єктів культурної спадщини та містить дані щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень.
Відповідно до п. 3.3, 3.4 розділу ІІІ Порядку №158, розробником облікової документації є наукові установи та громадські об`єднання, юридичні особи та суб`єкти господарювання, в тому числі заклади культури, одним із видів діяльності яких є проведення наукових досліджень у сфері охорони культурної спадщини, та які мають у своєму складі чи залучають для проведення досліджень фахівців, що мають вищу освіту за спеціальністю «Музеєзнавство, пам`яткознавство», та/або фахівця-архітектора (для пам`яток та об`єктів архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва), та/або дипломованого фахівця-археолога (для пам`яток та об`єктів археології), та/або фахівця, який має науковий ступінь кандидата наук (доктора філософії) або доктора наук за спеціальністю «Музеєзнавство, пам`яткознавство» або таких наук:
- мистецтвознавство, культурологія, архітектура - для об`єктів монументального мистецтва;
- архітектури - для об`єктів архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва, а також ландшафтних;
- історії - для археологічних, історичних об`єктів та об`єктів науки і техніки.
Облікова документація складається у двох примірниках. Один примірник залишається у розробника, а другий разом з електронною версією передається для подальшого розгляду на Науково-методичній раді з питань охорони культурної спадщини органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, Консультативних рад органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних (військових) адміністрацій та/або Експертній комісії.
Згідно з п. 4.1 – 4.7 розділу ІV Порядку №158, облікова картка на нерухомий об`єкт культурної спадщини разом із супровідним листом подається до органу охорони культурної спадщини, повноваження якого поширюються на територію розміщення нерухомого об`єкта культурної спадщини, для винесення її на розгляд Консультативної ради.
Подавати облікову картку до органу охорони культурної спадщини, повноваження якого поширюються на територію розміщення нерухомого об`єкта культурної спадщини, мають право представник Замовника, громадські об`єднання, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, або розробник облікової картки, в разі відсутності Замовника або в разі делегування йому Замовником повноважень подання облікової картки.
Члени Консультативної ради оцінюють відповідність облікової картки затвердженій формі, повноту поданих в ній даних, наявності у нерухомого об`єкту культурної спадщини цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, та відповідність нерухомого об`єкта культурної спадщини критеріям.
Протокол засідання Консультативної ради є підставою для внесення (невнесення) об`єкта культурної спадщини до Журналу (Переліку) об`єктів культурної спадщини.
Орган охорони культурної спадщини, повноваження якого поширюються на територію розміщення нерухомого об`єкта культурної спадщини, протягом 30 календарних днів з дня прийняття Консультативною радою рішення щодо рекомендації подальшого занесення нерухомого об`єкту культурної спадщини до Реєстру, видає та оприлюднює рішення щодо внесення такого об`єкта до Переліку та набуття нерухомим об`єктом культурної спадщини статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини із занесенням відомостей про це до Переліку. Належним чином завірена копія такого рішення протягом 5 робочих днів з дня його прийняття направляється до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України.
Про внесення нерухомого об`єкту культурної спадщини до Переліку, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органи охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних (військових) адміністрацій у десятиденний строк рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляють власнику цього об`єкта або уповноваженому ним органу (особі) письмове повідомлення за формою, наведеною в додатку 4 до цього Порядку, про що здійснюється відповідний запис в Журналі обліку видачі повідомлень про статус нерухомого об`єкта культурної спадщини.
Протягом 30 календарних днів з дня прийняття рішення про надання нерухомому об`єкту культурної спадщини статусу щойно виявленого, Ініціатор подає до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України разом із супровідним листом подання за формою, наведеною в додатку 6 до цього Порядку, облікову документацію згідно з розділом III цього Порядку, Акт візуального обстеження об`єкта культурної спадщини за формою, наведеною в додатку 7 до цього Порядку, рекомендації Українського інституту національної пам`яті щодо нерухомого об`єкта культурної спадщини, протокол Консультативної ради та належним чином завірену копію рішення про надання нерухомому об`єкту культурної спадщини статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини або копію зареєстрованої уповноваженим органом Картки.
З проведеного аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що процедурі виготовлення облікової документації та подання до органу охорони культурної спадщини пропозицій про занесення певного об`єкта до Переліку об`єктів культурної спадщини передує процедура виявлення таких об`єктів, яка відбувається шляхом проведення натурних досліджень, зокрема: обстеження з фотофіксацією, визначення їх цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, встановлення ступеня збереженості нерухомого об`єкта культурної спадщини, його сучасного використання та інших відомостей. 
Процедура виявлення об`єкта культурної спадщини реалізується шляхом оформлення і подання до органу охорони культурної спадщини картки виявлення об`єкта культурної спадщини, в якій необхідно зазначити, в тому числі, опис цінності об`єкта, встановленого за результатами проведених натуральних досліджень. При цьому такі пропозиції можуть надходити від працівників органу охорону культурної спадщини, громадських об`єднань, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, наукових установ та закладів культури у сфері охорони культурної спадщини, кваліфікованих фахівців-практиків відповідної спеціалізації, громадських інспекторів з питань охорони культурної спадщини тощо.
Після отримання такої картки саме орган охорони культурної спадщини, в даному випадку Департамент, проводить перевірку правого статусу поданого об`єкта на наявність підставі для його віднесення до нерухомих об`єктів культурної спадщини і необхідності складання на нього облікової картки.
Тільки після прийняття органом охорони культурної спадщини позитивного рішення за результатами розгляду картки виявлення об`єкта культурної спадщини розпочинається процедура виготовлення облікової документації на нього. 
Суд встановив, що наразі щодо палацу Плотені, розташованого в с. Великі Лази, не проводились натуральні дослідження з метою визначення його історико-культурної цінності, картка виявленого об`єкта культурної спадщини на нього не складалась. Однак вказана обставина є обов`язковою, в розумінні норм Порядку №158, в процедурі надання об`єкту статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини. Жодних аргументів щодо історико-культурної цінності спірного об`єкта Департамент, що є учасником у справі, суду не надав. В свою чергу, повноваження щодо віднесення чи невіднесення об`єкта до нерухомих об`єктів культурної спадщини відноситься до дискреційних повноважень органу охорони культурної спадщини, тобто 3-ї особи. 
При цьому суд зазначає, що долучена прокурором до матеріалів справи копія витягу з книги «Звід пам`яток історії та культури України. Закарпатська область» належним доказом історико-культурної або будь-якої іншої цінності такого об`єкта не являється. 
Доказами в адміністративному судочинстві в розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, серед іншого, письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 72 КАС України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 73 КАС України).
Згідно ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд звертає увагу прокурора на те, що суд не є спеціалістом у галузі культурної спадщини, тому без достатніх та належних доказів не може оцінити культурну цінність спірної споруд або вирішити питання наявності підстав для зобов`язання Баранинську сільську раду виготовити облікову документацію та звернутися до Департаменту з поданням про внесення такого об`єкта до Переліку об`єктів культурної спадщини. 
Разом з тим, суд враховує те, що до відання виконавчого комітету органу місцевого самоврядування відносяться повноваження щодо забезпечення охорони пам`яток історії, культури, збереження та використання культурного надбання. При цьому за твердженнями відповідача спірний об`єкт наразі перебуває в аварійному стані та потребує ремонту. Тому, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та доводи прокурора, з метою недопущення знищення потенційного об`єкта культурної спадщини, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача вчинити передбачені Порядком №158 дії, спрямовані на визначення цінності палацу Плотені, розташованого за адресою: вул. Плотинія, 47, с. Великі Лази, Ужгородського району, з метою встановлення підстав для його державного обліку та реєстрації.
Отже, дослідивши вищенаведені обставини справи крізь призму законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України та в зв`язку з відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків чи проведенням експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури Сергія Зовдуна (місцезнаходження: вул. Михайла Коцюбинського, буд. 2а, м. Ужгород, Закарпатська область, 88004) до Виконавчого комітету Баранинської сільської ради (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 42, с. Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89425, 44247963), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Департамент культури Закарпатської обласної (військової) державної адміністрації (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ – 44361754) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, – задовольнити частково. 

2. Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Баранинської сільської ради щодо не здійснення передбачених Порядком обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженим наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року №158, дій, спрямованих на визначення цінності палацу Плотені, розташованого за адресою: вул. Плотинія, 47, с. Великі Лази, Ужгородського району, з метою встановлення підстав для його державного обліку та реєстрації.

3. Зобов`язати Виконавчий комітет Баранинської сільської ради здійснити передбачені Порядком обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженим наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року №158, дії, спрямовані на визначення цінності палацу Плотені, розташованого за адресою: вул. Плотинія, 47, с. Великі Лази, Ужгородського району, з метою встановлення наявності підстав для його державного обліку та реєстрації.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя | Р.О. Ващилін