Справа № 473/1508/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

"20" серпня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

У березні 2026 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 26 січня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі Договір №596118061.
Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 2 500 грн зі строком користування коштами (дисконтний період) протягом 29 днів (з правом його продовження), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит до 24 лютого 2021 року, а також сплачувати проценти за користування ним: у розмірі 0,14 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (дисконтна процентна ставка, що застосовується в межах встановленого (дисконтного) строку кредитування); у розмірі 1,42 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (індивідуальна процентна ставка, що застосовується за умови продовження дисконтного строку кредитування); у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (базова процентна ставка, що застосовується (перераховується) за весь період кредитування у разі користування позичальницею кредитом понад встановлений у договорі строк). 
У разі невиконання позичальницею зобов`язання щодо повернення кредиту протягом (дисконтного) строку кредитування зобов`язання щодо повернення кредиту щоразу відкладається на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль. Проценти за користування кредитом протягом вказаного періоду підлягають до нарахування за процентною ставкою 2,30 % від суми кредиту за кожен день користування коштами.
У разі порушення позичальницею умов кредитного договору остання на вимогу кредитодавця зобов`язалася сплачувати неустойку – пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 15 % від суми простроченого платежу.
05 лютого 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 000 грн. 
11 лютого 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 000 грн. 
26 березня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 500 грн з узгодженням кінцевої дати повернення кредиту 23 квітня 2021 року. 
07 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 700 грн. 
25 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 000 грн з узгодженням кінцевої дати повернення кредиту 21 травня 2021 року. 
02 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 500 грн. 
05 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 800 грн. 
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» Договір факторингу №28/1118-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким первісний кредитор за окремим Реєстром прав вимоги від 05 травня 2022 року №175 відступив ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №596118061 від 26 січня 2021 року.
05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Договір факторингу №05/0820-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким ТОВ «Таліон Плюс» за окремим Реєстром прав вимоги від 31 серпня 2023 року №11 відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №596118061 від 26 січня 2021 року.
11 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «ФК «ЕЙС» Договір факторингу №11/07/25-Е, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №596118061 від 26 січня 2021 року.
Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 12 086,94 грн, у тому числі: 
- заборгованість за кредитом – 9 994,10 грн; 
- заборгованість за процентами за користування кредитом – 2 092,84 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи (позові) міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача у позові не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 26 січня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі Договір №596118061.
Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 2 500 грн зі строком користування коштами (дисконтний період) протягом 29 днів (з правом його продовження), а відповідачка зобов`язалася повернути кредит до 24 лютого 2021 року, а також сплачувати проценти за користування ним: у розмірі 0,14 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (дисконтна процентна ставка, що застосовується в межах встановленого (дисконтного) строку кредитування); у розмірі 1,42 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (індивідуальна процентна ставка, що застосовується за умови продовження дисконтного строку кредитування); у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (базова процентна ставка, що застосовується (перераховується) за весь період кредитування у разі користування позичальницею кредитом понад встановлений у договорі строк). 
У разі невиконання позичальницею зобов`язання щодо повернення кредиту протягом (дисконтного) строку кредитування зобов`язання щодо повернення кредиту щоразу відкладається на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль. Проценти за користування кредитом протягом вказаного періоду підлягають до нарахування за процентною ставкою 2,30 % від суми кредиту за кожен день користування коштами.
У разі порушення позичальницею умов кредитного договору остання на вимогу кредитодавця зобов`язалася сплачувати неустойку – пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 15 % від суми простроченого платежу.
05 лютого 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 000 грн. 
11 лютого 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 000 грн. 
26 березня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 500 грн з узгодженням кінцевої дати повернення кредиту 23 квітня 2021 року. 
07 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 700 грн. 
25 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 000 грн з узгодженням кінцевої дати повернення кредиту 21 травня 2021 року. 
02 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 500 грн. 
05 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 . Додаткову угоду до Договору №596118061 від 26.01.2021 р., згідно якої сторони збільшили суму кредиту на 1 800 грн. 
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» Договір факторингу №28/1118-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким первісний кредитор за окремим Реєстром прав вимоги від 05 травня 2022 року №175 відступив ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №596118061 від 26 січня 2021 року.
05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Договір факторингу №05/0820-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким ТОВ «Таліон Плюс» за окремим Реєстром прав вимоги від 31 серпня 2023 року №11 відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №596118061 від 26 січня 2021 року.
11 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «ФК «ЕЙС» Договір факторингу №11/07/25-Е, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №596118061 від 26 січня 2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення правочину) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України (в редакції на час укладення правочину) якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір (з додатковими угодами) в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договір (з додатковими угодами) за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Таким чином, ОСОБА_1 набула статусу, прав та обов`язків позичальниці у кредитних правовідносинах з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. 
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). 
З матеріалів справи, а саме відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 28 квітня 2026 року за вих. №20.1.0.0.0/7-260424/67308-БТ, а також виписки з банківського рахунку позичальниці вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування на користь позичальниці кредиту у загальному розмірі 10 000 грн (а.с. 137-141).
Зі свого боку ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала.
За встановленого, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшли всі права кредитора, що виникли з кредитного договору №596118061 від 26 січня 2021 року. 
Згідно розрахунків заборгованості за кредитним договором, станом на 29 березня 2026 року позичальниці нараховано заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 12 086,94 грн, у тому числі: 
- заборгованість за кредитом – 9 994,10 грн; 
- заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 26 січня 2021 року до 27 травня 2022 року) – 2 092,84 грн.
Однак суд не погоджується з вказаними розрахунками у зв`язку з наступним. 
Зокрема, як вбачається з умов кредитного договору (з урахуванням додаткових угод), сторони остаточно узгодили умову про повне повернення позичальницею кредиту до 21 травня 2021 року. У разі невиконання позичальницею зобов`язання щодо повернення кредиту протягом строку кредитування зобов`язання щодо повернення кредиту відкладається на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль.
Таким чином, строк кредитування закінчився 19 серпня 2021 року.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Водночас, у постанові від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що проценти за користування кредитом – проценти, які нараховуються в межах строку кредиту, визначені у договорі. Такі проценти розуміються, як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
У той же час, проценти за неправомірне користування чужими коштами – проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України. 
За встановленого, нарахування договірних процентів поза межами строку кредитування, тобто після 19 серпня 2021 року, не відповідає умовам договору.
Тому після дати припинення строку кредитування позивач не позбавлений права вимагати від боржниці сплати процентів за неправомірне користування чужими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Однак позивач не заявляв окремих вимог щодо застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення позичальницею грошового зобов`язання, а тому такі вимоги не були предметом судового розгляду.
Таким чином, нараховані позивачем проценти після 19 серпня 2021 року стягненню не підлягають.
За період з 26 січня 2021 року до 19 серпня 2021 року позичальниці нараховано проценти за користування кредитом у загальному розмірі 12 103,57 грн (згідно розразунку боргу).
Таким чином, загальний розмір нарахувань з урахуванням заборгованості за кредитом становить 22 103,57 грн (10 000 грн + 12 103,57 грн).
Однак, згідно розрахунків боргу, позичальниця на виконання умов договору сплатила 23 607 грн. 
Таким чином, сума сплачених коштів перевищує розмір заборгованості за кредитним договором, що вказує на те, що позивачем не доведено наявність та розмір такої заборгованості. 
За встановленого, у задоволенні позову слід відмовити.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити. 

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв