Справа №: 297/1584/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гал Л. Л., за участю секретаря Ковтонюка Я.В., захисника Прокопенко О.І., яка брала участь в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, геодезиста ТОВ «БФ «Будінвестальянс»,
за ч. 4 ст. 140 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №677551 від 28.05.2026 року, ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою за експлуатацію зазначеного відрізку автомобільної дороги, не вжив заходів щодо ліквідації ямковості, внаслідок чого 22 квітня 2026 року о 14:08 год. у м. Берегове по вул. Мукачівській на автомобільній дорозі М23 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «BMW», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Берегове, не помітив вибоїни та здійснив наїзд на них. У результаті транспортний засіб отримав механічні пошкодження переднього та заднього коліс з правої сторони, що спричинило матеріальні збитки. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 140 КУпАП як порушення вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України.
16 липня 2026 року захисник ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подала письмові пояснення, у яких зазначила, що ОСОБА_1 не є відповідальною особою за експлуатаційний стан автомобільних доріг. Долучений акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 22.04.2026 року складено з порушенням вимог, визначених у затвердженій формі додатку № 2 до Інструкції № 1395, що унеможливлює його використання як належного та допустимого доказу.
У матеріалах справи наявні істотні суперечності щодо визначення місця події. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено адресу: м. Берегове, вул. Мукачівська, 244; у схемі місця ДТП – вул. Мукачівська, 244А; у акті обстеження – вул. Мукачівська, 289 М-23. Таким чином, матеріали містять три різні адреси, що ставить під сумнів достовірність та допустимість доказів.
Акт обстеження також містить внутрішні суперечності щодо часу його проведення: обстеження розпочато 15.04.2026 року, завершено 22 квітня 2026 року, тоді як ДТП сталася саме 22 квітня 2026 року. Відсутні пояснення, з яких підстав обстеження проводилося до виникнення події та чи відображає воно фактичний стан дорожнього покриття на момент ДТП. Крім того, в акті не зазначено посаду та П.І.Б. представника підрозділу з експлуатації доріг, присутність якого є обов`язковою відповідно до Інструкції № 1395.
У пункті 2 акта обстеження вказано наявність вибоїн, однак не зазначено їх розмірів, а також міститься посилання на недіючий ДСТУ 3587-97, який втратив чинність 01 грудня 2022 року. За таких обставин встановити факт порушення вимог чинних нормативних актів неможливо.
Таким чином, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 22 квітня 2026 року складено з істотними порушеннями вимог законодавства та не може бути належним і допустимим доказом. Висновок протоколу про те, що ОСОБА_1 порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху України, не підтверджено жодними доказами.
До матеріалів справи долучено наказ № 74 від 10.09.2024 року про прийняття ОСОБА_1 на посаду геодезиста в ТОВ «Будівельна фірма Будінвестальянс». Зазначене товариство не є власником чи балансоутримувачем автомобільних доріг, а ОСОБА_1 не є відповідальною особою за їх експлуатаційний стан. Отже, висновок протоколу про те, що він був відповідальним за експлуатацію даного відрізку дороги, є безпідставним.
Особа, яка склала протокол, не встановила належним чином суб`єкта адміністративного правопорушення та не з`ясувала, чи мав ОСОБА_1 відповідний статус, службові повноваження та обов`язки, що є обов`язковою умовою для притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП. Відтак, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення (а.с. 32-44).
У судовому засіданні захисник Прокопенко О.І. підтримала подані заперечення та просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Захисник наголосила, що ТОВ «БФ «Будінвестальянс» не є ані балансоутримувачем, ані власником автомобільної дороги, зазначеної у протоколі.
Заслухавши пояснення захисника та дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №677551 від 28.05.2026 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, схему місця ДТП, копію наказу №74 від 10.09.2024 року про прийняття ОСОБА_1 на посаду геодезиста в ТОВ «БФ «Будінвестальянс», суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінюючи надані докази відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 .
Так, з копії наказу №74 від 10.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді геодезиста ТОВ «БФ «Будінвестальянс». 
Разом із тим матеріали справи не містять жодного документа, який би підтверджував, що зазначене товариство є власником, балансоутримувачем чи експлуатаційною організацією автомобільної дороги М-23 або що саме ОСОБА_1 відповідно до своїх посадових обов`язків відповідає за її експлуатаційний стан та забезпечення безпеки дорожнього руху.
Будь-яких посадових інструкцій, договорів, наказів про покладення відповідних обов`язків чи інших документів, які б підтверджували статус ОСОБА_1 як спеціального суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, матеріали справи не містять.
Сам по собі факт роботи особи геодезистом у будівельній організації не свідчить про наявність у неї обов`язків щодо експлуатаційного утримання автомобільних доріг та не може бути достатньою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Крім цього, суд бере до уваги доводи захисника щодо неналежності акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.
Із дослідженого акта вбачається, що він містить істотні недоліки оформлення, а саме: відсутні відомості про представника експлуатаційної організації, не наведено характеристик виявлених дефектів дорожнього покриття, відсутні відомості про їх геометричні параметри, що не дає можливості встановити відповідність або невідповідність дорожнього покриття вимогам чинних нормативних документів.
Також суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться суперечності щодо місця дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено адресу: м. Берегове, вул. Мукачівська, 244; у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зазначено адресу: вул. Мукачівська, 244А; тоді як в акті обстеження вказано адресу: вул. Мукачівська, 289 автомобільної дороги М-23.
Наведені розбіжності не дають можливості достовірно встановити місце виникнення дорожньо-транспортної пригоди і, відповідно, місце виявленого недоліку дорожнього покриття.
Крім того, акт обстеження містить суперечності щодо часу його проведення, що також викликає сумнів у достовірності викладених у ньому відомостей.
Таким чином, зазначений акт не може бути покладений судом в основу висновку про винуватість особи без підтвердження іншими належними та допустимими доказами.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, є недоведеною, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в:  
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області.

Суддя: Лайош ГАЛ