ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2378/26 Справа № 201/8998/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний Банк» (далі – АТ «ПУМБ», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі кредитного договору № 2001294243201, укладеного 20 квітня 2019 року між Банком та ОСОБА_1 , останній видано кредитну карту із встановленим кредитним лімітом в розмірі 15 000,00 грн., який в подальшому був збільшений до 21 166,00 грн.

Також 28 серпня 2020 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1001667601901, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 67 963,00 грн.

Відповідачка свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 03 березня 2025 року в неї утворилася заборгованість:

- за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року в розмірі 32 993,25 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту – 20 955,77 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом – 12 037,48 грн.;

- за кредитним договором № 1001667601901 від 28 серпня 2020 року в розмірі 61 929,88 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту – 25 513,66 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом – 6,09 грн.; заборгованості по комісії – 36 410,13 грн.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року в розмірі 32 993,25 грн. та за кредитним договором № 1001667601901 від 28 серпня 2020 року в розмірі 61 929,88 грн., а також судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року позовні вимоги АТ «ПУМБ» – задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року в розмірі 15 000,00 грн., що складається з тіла кредиту; та за кредитним договором № 1001667601901 від 28 серпня 2020 року в розмірі 25 519,75 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту – 25 513,66 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом – 6,09 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій 21 листопада 2025 року апеляційній скарзі АТ «ПУМБ», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року, в задоволенні яких було відмовлено і задоволення позову повністю.

Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що Банком надані належні та допустимі докази у справі, зокрема відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку викладеними на банківському сайті, складає між позичальником та Банком кредитний договір; та суд не врахував, що відповідачка, підписавши кредитний договір № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та ознайомившись і скріпивши своїм підписом Паспорт споживчого кредиту погодилася з умовами договору щодо розміру процентної ставки та порядком зміни процентів за користування кредитом. Обставини щодо укладення договору на певних умовах та існування заборгованості по процентах за кредитним договором у визначеному Банком розмірі підтверджено письмовими доказами, які жодним чином не спростовані.

Інша вимога апеляційної скарги заявником зводилась до того, що судом не враховано дійсних обставин з приводу вчинення відповідачкою дій направлених на виконання договору та щодо не виконання останньою своїх зобов`язань належним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідачка своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористалася та відзиву на апеляційну скаргу не подавала.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді, а також оголошенням на веб-порталі Судової влади України.

Разом з тим, поштове відправлення, адресоване відповідачці повернулось не врученим з відміткою на конверті про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин першої та третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що рішення суду оскаржено в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року, в іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та заборгованості по тілу кредиту та по відсоткам за кредитним договором № 1001667601901 від 28 серпня 2020 року перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 квітня 2019 року між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачкою ОСОБА_1  було укладено кредитний договір № 2001294243201 у вигляді Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.29).

Підписавши Заяву № 2001294243201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 20 квітня 2019 року, відповідачка погодилася, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО).

Зі змісту Заяви вбачається, що відповідачка беззастережно підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку).

У вказаній Заяві відповідачка просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: сума кредиту – 15 000,00 грн.; строк кредитування – 12 місяців; розмір процентної ставки – 47,88 % річних.

До Заяви № 2001294243201 позивач додав також публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.34-45).

Позивачем також надано Паспорт споживчого кредиту, який власноручно підписано відповідачкою, у якому також визначено усі істотні умови кредитування, а саме: сума кредиту – 15 000,00 грн., строк кредитування – 12 місяців, процентна ставка фіксована становить 47,88 % річних (а.с.30).

Відповідачка допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитними договорами, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку за період з 20 квітня 2019 року по 03 березня 2025 року вбачається, що  ОСОБА_1  має перед позивачем заборгованість, яка утворилася станом на 03 березня 2025 року та становить 32 993,25 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту – 20 955,77 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом – 12 037,48 грн. (а.с.56-65).

Також з виписки по особовому рахунку відповідачки за період з 20 квітня 2019 року по 03 березня 2025 року вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, а також частково погашала заборгованість (а.с.71-87).

З метою досудового врегулювання спору Банком на адресу відповідачки було направлено письмову вимогу (повідомлення) № KHO-44.2.2/80 від 03 березня 2025 року з вимогою сплатити заборгованість за кредитними договорами № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та № 1001667601901 від 28 серпня 2020 року в загальному розмірі 94 923,13 грн., не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) /а.с.46-49/.

Однак, відповідачка заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатила.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зробив висновок про те, що Банк та відповідачка уклали договір шляхом підписання Заяви позичальника та суд вважав, що є підтвердженими обставини щодо отриманих позичальником кредитних коштів в розмірі згідно наданого Банком розрахунку заборгованості, які відповідачкою не повернуті; наведені обставини не оскаржені сторонами та не можуть бути предметом перевірки в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, на думку суду позивачем не підтверджені обставини щодо існування домовленості про розмір процентів за користування кредитними коштами, оскільки надана Банком Заява позичальника не містить умови щодо розміру процентів, яка була би погоджена позичальником та Банк в жодний інший спосіб не підтвердив, що було волевиявлення позичальника з приводу наведених в позовній заяві істотних умов договору з приводу процентів.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина перша статті 633 ЦК України проголошує, що публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 указаного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Визначальним у даній справі є не безпосередньо вид чи характеристика умов, які включені до заяви позичальника чи містяться в Умовах і Правилах надання банківських послуг, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов та їх погодження сторонами кредитного договору, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Для вирішення спору в даній справі обов`язковим є з`ясування обставин щодо виникнення зобов`язання боржника сплатити певну суму отриманих в кредит коштів та процентів на користь іншої сторони у строк та в порядку відповідно до цивільно-правового договору.

Позовні вимоги щодо стягнення процентів Банк обґрунтовував наявністю домовленостей про процентну ставку, що малася в кредитному договорі № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та з огляду на зміст Паспорту споживчого кредиту, в яких умова щодо процентної ставки погоджена з позичальником під його розпис.

Розроблені Банком умови договору приєднання повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що інша сторона договору лише приєднується до тих умов, з якими вона ознайомлена.

Однак рішення суду не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в апеляційній скарзі – без встановлення відповідних фактів.

За недоведеності заявлених в позовній заяві фактів щодо ознайомлення позичальника  ОСОБА_1  з Умовами та Правилами надання банківських послуг колегія суддів вважає, що такі Умови та Правила не були частиною договору.

Зазначення в заяві позичальника про ознайомлення позичальника з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідачки, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідачки саме з тією редакцією умов, на якій наполягає Банк.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідачки. Позивач не надав доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідачка, підписуючи заяву позичальника.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд – шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Встановивши зазначені обставини у справі, колегія суддів дійшла висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року, за умовами якого відповідачка зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд – шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків в розмірі та умовах погоджених сторонами.

Оскільки відповідачка умови кредитного договору № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року належним чином не виконує, тому позивач має право вимагати стягнення заборгованості з  ОСОБА_1 , натомість відповідачка заявлені позивачем вимоги жодним чином не спростувала.

Як вбачається із змісту кредитного договору № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року між позичальником та кредитором було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Підпис відповідачки під договором свідчить про її ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України.

Кредитний договір № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачці документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту.

Отже, підписавши кредитний договір,  ОСОБА_1  посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідачка з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраною нею фінансової установи АТ «ПУМБ», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Разом з тим, підтверджені обставини та дії позичальника щодо погодження останнім з Банком умов про проценту ставку в певному розмірі та на умовах зазначених в письмових документах.

Вираження волі позичальника відбулось вчиненням певних дій, та колегія суддів враховує, що наявні докази направленості волі та погодження сторони договору умов з приводу процентної ставки за кредитом, та умов з цього приводу відображених в кредитному договорі № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та в Паспорті споживчого кредиту.

В кредитному договорі № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року, який містить підпис відповідачки  ОСОБА_1 , зазначена стандартна процентна ставка 47,88 %.

Також в Паспорті споживчого кредиту від 20 квітня 2019 року, який власноручно підписано відповідачкою, визначено усі істотні умови кредитування, а саме: сума кредиту – 15 000,00 грн., строк кредитування 12 місяців, стандартна процентна ставка становить 47,88 % річних.

Отже, умови кредитування щодо сплати процентів передбачені безпосередньо в кредитному договорі № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та Паспорті споживчого кредиту, що особисто підписані відповідачкою.

Підписанням кредитного договору № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та Паспорту споживчого кредиту без будь-яких застережень відповідачка підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами такого договору. Та обставина, що відповідачка частково вносила плату відповідно до умов зазначеної вище угоди, вказує на вільне волевиявлення позичальника в момент укладення правочину, повну обізнаність та погодження з умовами кредитування.

Зміст зобов`язання в наведеному кредитному договорі № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та Паспорті споживчого кредиту викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз Заяви позичальника, наданого Банком розрахунку та банківської виписки дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним договором в розмірі та умовах погоджених сторонами.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року; наявні відомості про те, що саме  ОСОБА_1  погодилася з умовами з приводу процентної ставки за кредитом; та Банком доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому з приводу яких відносин були складені кредитний договір № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року і Паспорт споживчого кредиту, та хто ознайомлений з викладеними в них умовами.

Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування процентів за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та встановлені обставини дають підстав для висновку відмінного від того до якого дійшов суд першої інстанції.

Суд першої інстанції не відреагував на аргументи заявника стосовно достовірності та доказового значення кредитного договору № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року і Паспорту споживчого кредиту, та помилково вважав, що зазначені документальні докази не впливають на правові висновки у даній справі щодо обґрунтованості вимог Банку про стягнення з позичальника процентів за користування кредитними грошима в розмірі наведеному в розрахунку відповідно до погоджених сторонами умов.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції в частині доводів що стали предметом апеляційного оскарження не виконав вимоги про законність та обґрунтованість рішення суду, висновки суду в частині позовних вимог в задоволенні яких судом відмовлено здійсненні з недотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року та ухвалення в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року станом на 03 березня 2025 року заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12 037,48 грн. В решті рішення суду не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції та законність і обґрунтованість рішення суду не перевірялась.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (пункти 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України).

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги висновок апеляційного суду про скасування рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та задоволення позову в цій частині, з відповідачки ОСОБА_1 на користь Банку підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого останнім за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 906,88 грн.

Керуючись статтями 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» – задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року – скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором № 2001294243201 від 20 квітня 2019 року станом на 03 березня 2025 року заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12 037,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2 906,88 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 липня 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида