ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/4897/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Костюкевича С.Ф., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо непроведення грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, утриманого з індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.12.2020; зобов`язання нарахувати і виплатити грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, утриманого з індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.12.2020 включно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2020 № 256 звільнений з військової служби у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключений із списків особового складу частини і всіх видів забезпечення.
На виконання рішення суду у справі №140/12125/24 відповідачем проведено нарахування та виплату щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення розміром 3 842,07 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 01.12.2020 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 107, однак виплату такої індексації грошового забезпечення в/ч НОМЕР_1 здійснила з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб.
Вважає, що оскільки індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, тому при нарахуванні та виплаті такої має бути проведена одночасна компенсація суми податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі – Порядок №44).
З наведених підстав просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач у відзиві на позовну заяву позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з урахуванням наступного. Зазначив, що порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, визначає спеціальний механізм компенсації сум податку, утриманого саме з виплат, які військовослужбовець отримує у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби. Так, відповідно до п. 1 Порядку № 44, його дія поширюється на компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, утриманих із грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями у зв`язку з виконанням ними обов`язків під час проходження служби.
Зауважив, що сума індексації грошового забезпечення у розмірі 94 069,56 грн була виплачена позивачу 27.03.2026 виключно на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025, тобто після звільнення позивача зі служби та виключення його зі списків особового складу військової частини. 
Вважає, що індексація грошового забезпечення не є поточним грошовим забезпеченням військовослужбовця, не має характеру щомісячного чи одноразового виду грошового забезпечення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 704 та наказом МОУ № 260, а є сумою, стягнутою на виконання судового рішення у зв`язку з допущеним раніше порушенням порядку проведення індексації.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , що не є спірним. 
Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2020 № 256 ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключений із списків особового складу частини і всіх видів забезпечення.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №140/12125/24, яке набрало законної сили 16.06.2025, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення розміром 3842 гривні 07 копійок в місяць за період з 01 березня 2018 року по 01 грудня 2020 року відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
На виконання рішення суду відповідач 27.03.2026 виплатив позивачу грошові кошти у розмірі 94 069,56 грн, що підтверджується випискою з його карткового рахунку.
Відповідно до довідки-розрахунку виплат, проведених ОСОБА_1 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №140/12125/24, позивачу нараховано 122 233,20 грн: до виплати - 94 069,56 грн; утримано податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 18% (22 001,98 грн) та військовий збір у розмірі 5% (6 111,66 грн).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, яка утримана із суми виплаченої йому на виконання рішення суду, звернувся з цим позовом до суду.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ.
Відповідно до ст.1 цього Закону, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ст.2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок №44).
Згідно з п. 2 Порядку №44, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Приписами пунктів 3-5 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядовою і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Таким чином, відповідач при виплаті індексації грошового забезпечення на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №140/12125/24 був зобов`язаний здійснити компенсацію позивачу податку на доходи фізичних осіб.
При цьому, втрата позивачем статусу військовослужбовця на час виплати заборгованості, не звільняє відповідача від обов`язку компенсувати позивачу суму податку на доходи фізичних осіб, оскільки саме бездіяльність відповідача призвела до виплати позивачеві такої компенсації вже після звільнення з військової служби та як наслідок після втрати статусу військовослужбовця.
Тому, дії відповідача по утриманню з суми грошового забезпечення податку на доходи фізичних осіб без її компенсації втрат доходів є протиправними.
Аналогічного змісту позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №825/761/17.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Даючи оцінку діям відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що утримання податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації втрат доходів з суми, виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.12.2020 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №140/12125/24, не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та чинному законодавству, тому такі дії потрібно визнати протиправними, задовольнивши першу позовну вимогу.
Аналогічна позиція викладену у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2026 у справі № 560/384/26.
Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, інші позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом: - зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.12.2020 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №140/12125/24.
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити повністю.
З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб із суми, виплаченої ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.12.2020 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №140/12125/24 без рівноцінної та повної компенсації втрат доходів.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.12.2020 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 у справі №140/12125/24, з врахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя С.Ф. Костюкевич