Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/1274/26
Провадження № 2/935/1179/26
РІШЕННЯ
Іменем України
28 липня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СвеаФінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1348514 від 20.12.2023 у розмірі 40000 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначає, що 20.12.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1348514 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору суму кредиту становить 4000 грн, строк на 360 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 2,50 % в день (стандартна процентна ставка). Вказує, що ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 4000 грн.
Однак відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
15.07.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-23/25 відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитним договором.
Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №01.02-23/25 від 15.07.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 40000 грн., яка складається з 4000, грн. заборгованості за тілом кредиту, 36000 грн. заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
18 травня 2026 року Коростишівським районним судом Житомирської області відкрито провадження у справі та постановлено відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідач ОСОБА_1 отримала ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, про що свідчить відмітка працівника пошти в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № R067179653572 з відмітко «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вказує про належне повідомлення адресата, відзиву чи будь-яких інших заяв до суду не направив.
Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 20.12.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1348514 , в електронній формі шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором №K051.
Відповідно до п.1.2, 1.3, 1.4 договору слідує, що на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні у розмірі 4000 грн., а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів.
Відповідно до п.1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту.
Відповідно до п.2.1. договору кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 . Сума кредиту перераховуються протягом 2 днів.
Відповідно до п.2.2. дати надання кредиту: 20.12.2023 року або 21.12.2023 року.
На підтвердження перерахування коштів позивачем надано лист ТОВ «Пейтек Україна» з якого вбачається успішне перерахуваня коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»: на суму 4000.00 грн., призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 5457082509977265.
Відповідно до розрахунку заборгованості «ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» слідує, що заборгованість відповідача за кредитним договором №1348514 від 20.12.2023 становить 40000 грн. з яких: 4000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 36000 грн. заборгованості за відсотками.
15 липня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02 - 23 /25, відповідно до умов якого, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення права вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.
Відповідно до п. 3.1.1. договору факторингу, права вимоги відступаються (передаються) в розмірі заборгованостей, що зазначений у пункті 2.2 цього договору на дату відступлення з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені кредитними договорами.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу 15.07.2025 N01.02-23/25, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1348514 від 20.12.2023 становить 40000 грн., яка складається: 4000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 36000 грн.- заборгованості за відсотками.
Згідно частини 1статті 205 ЦК Україниправочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно достатті 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію`визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положеннястатті 11 Закону України «Про електронну комерцію`передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ст. ст.626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як передбачено частиною першоюстатті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.1ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно дост. 639 ЦК України,якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст. ст.525,526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
За правиламист. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зіст. 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно дост. 623 ЦК Україниборжник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
За положеннями ч. 1ст. 1050 ЦК Україниякщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.
Частиною 1статті 1048 ЦК Українипередбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідност. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 20.12.2023 року між первісним кредитором ТОВ «Слон кредит» та відповідачем укладено кредитний договір у формі електронного документу з використанням одноразового електронного підпису. На підставі укладеного договору відповідачем ОСОБА_1 отриманий кредит шляхом перерахування коштів вказаний банківський рахунок у розмірі 4 000 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами.
Так на підтвердження здійснення переказу коштів відповідачу у розмірі 4 000 грн., позивач надав лист ТОВ «Пейтек» про перерахування суми кредиту за банківську картку № НОМЕР_2 , яка вказана у договорі кредиту.
Відповідачем не надано будь-яких доказів щодо не отримання кредитних коштів чи не належності їй вказаної вище банківської картки, кредитний договір не визнаний недійсним.
Тобто ТОВ «Слон кредит», як первісний кредитор, свої зобов`язання за кредитним договором від 20.12.2023 року виконав відповідно до визначених умов договору. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідачем не надано суду будь-яких заперечень, власного розрахунку або доказів повернення наданих кредитних коштів. Не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача та не отримання грошових коштів в якості кредитних на банківську карту.
Відповідачем не доведено обставин належного виконання нею умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відсотків відповідно до погоджених у договорі умов.
Однак, щодо стягнення відсотків суд зазначає таке. 
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно) а з 21.08.2024 – 1 %.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом №3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.
Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.
Оскільки кредитний договір №1348514 був укладений сторонами 20.12.2023 та діяв в період дії п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», то відсотки необхідно обраховувати наступним чином:
- за період з 20.12.2023 до 22.04.2024 відсоткова ставка 2,5% погоджена сторонами, відтак відсотки за вказаний період складають 12400 (із розрахунку 4000 грн х 2,50 х 124 дні);
- за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відсоткова ставка 1,5% відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», відтак відсотки за вказаний період складають 7200 грн (із розрахунку 4000 грн х 1,5% х 120 днів);
- за період з 21.08.2024 по 13.12.2024 відсоткова ставка 1% (4000*1%*116 днів) відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», відтак відсотки за вказаний період складають 4640 грн.
Таким чином, загальний розмір заборгованості по відсоткам за договором №1348514 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.12.2023 складає 24240 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 28240 грн, яка складається з 4000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 24240 грн. заборгованості за відсотками.
Також відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1879,65 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268,274, 279, 352,354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ЄРДПОУ: 37616221 заборгованість за кредитним договором №1348514 від 20.12.2023 у розмірі 28240 грн. (двадцять вісім тисяч двісті сорок) 00 коп., яка складається з 4000 грн - заборгованості за тілом кредиту, 24240 грн - заборгованості за відсотками, а також судовий збір у розмірі 1879,65 грн.
В іншій частині стягнення відсотків за кредитним договором - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» ЄРДПОУ: 37616221, місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 6, м.Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО