179/143/26
2/179/452/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2026 року    с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді Кравченко О.Ю., 
за участю секретаря судового засідання Чабаненко К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, 
ВСТАНОВИВ:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Луганської міської ради про визнання права власності на житловий будинок. 
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тягній О.О. 30.11.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №2505. 
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, населені пункти Луганської міської територіальної громади Луганської області, у тому числі і м.Луганськ, Луганської області, віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією території України з 07.04.2014. 
15.10.2025 з метою реєстрації права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно позивач звернувся до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації права власності було відмовлено з тих підстав, що БТІ, яке здійснювало реєстрацію права власності, не здійснює свої повноваження та знаходиться на тимчасово окупованій території України. Архівні документи КП «БТІ» міста Луганська, яке відповідно до законодавства проводило реєстрацію права власності до 01.01.2013, не були евакуйовані на підконтрольну Україні територію, що позбавляє реєстратора можливості отримати підтвердження інформації щодо реєстрації права власності на вказане нерухоме майно. 
Згідно повідомлення Луганської обласної військової адміністрації від 31.10.2025, наданої на запит державного реєстратора, Луганське міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» не відносило своєї діяльності на підконтрольній органам державної влади України території, архівні матеріали залишились на тимчасово окупованій території. Отримати копію запитуваного документу наразі не можливо. 
Оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості дані відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності на житловий будинок з господарськими будівлями від БТІ, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України на даний час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує його право власності. 
При цьому відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. 
На підставі наведених обставин позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами. 
Ухвалою суду від 04.02.2026 відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 01.04.2026 за заявою представника позивача, адвоката Кузьмич Н.О., замінено неналежного відповідача Луганську обласну державну адміністрацію на належного відповідача Луганську міську раду. 
Ухвалою суду від 01.07.2026 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. 
В судовому засіданні представник позивача, адвокат Кузьмич Н.О., підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надходив. 
Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 36,3 кв.м., відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.11.2001, посвідченого 30.11.2001 приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тягній О.О., зареєстрованого в реєстрі за №205, з проведенням державної реєстрації у міському КП «Бюро технічної інвентаризації» 05.12.2001 в реєстровій книзі №1772, за реєстровим №57522. 
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , складеного 29.10.2001, власником житлового будинку є ОСОБА_1 , домоволодіння складається із житлового будинку загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м. (літ.А1-1 в технічному паспорті), тамбур (літ.а), веранда (літ.а2), сарай (літ.Б), погріб (літ.В), котельна (літ.Д), вбиральня (літ.У), ворота (№1), огорожа (№2), водогін (№3).
Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 01.12.2025 №82121908, щодо реєстрації права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ., позивачу відмовлено у реєстрації права власності на вказаний будинок, оскільки подані документи на дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, а саме – відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, що виникло в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року. 
Згідно повідомлення Луганської обласної військової адміністрації від 30.10.2025, наданої на запит державного реєстратора, Луганське міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» не відносило своєї діяльності на підконтрольній органам державної влади України території, архівні матеріали залишились на тимчасово окупованій території. Надати відомості щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на даний час неможливо. 
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, населені пункти Луганської міської територіальної громади Луганської області, у тому числі і м.Луганськ, віднесено до тимчасово окупованою РФ території України з 07.04.2014 року. 
Відповідно до ч. 2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за таким захистом. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом.
Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд ураховує, що державна реєстрація речових прав не є самостійною підставою набуття права власності, а становить офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, якщо їх реєстрацію було проведено відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення таких прав.
Тому сама собою відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право, яке виникло та було належним чином зареєстровано до 01 січня 2013 року, не припиняє цього права та не спростовує його існування.
За таких обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_1 набув право власності на спірне нерухоме майно на законній підставі за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 30 листопада 2001 року, а це право було зареєстровано 05 грудня 2001 року відповідно до порядку, що діяв на час його виникнення.
Неможливість підтвердження архівних реєстраційних відомостей та здійснення державної реєстрації раніше набутого права в позасудовому порядку унеможливлює повноцінну реалізацію позивачем правомочностей власника, а тому його право підлягає судовому захисту шляхом визнання.
Враховуючи те, що державним реєстратором було відмовлено позивачу у проведенні реєстраційних дій на належний йому на праві власності об`єкт нерухомості, у зв`язку з неможливістю підтвердження цих прав, так як об`єкт нерухомості знаходиться на тимчасово окупованій території, а також в сукупності з іншими доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.2,4,13,76-81,141,259,263-265,268,354 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганської міської ради про визнання права власності на житловий будинок – задовольнити. 
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:  АДРЕСА_1 , та має наступні технічні характеристики: А-1 – житловий будинок, загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., а – тамбур, а2 – веранда, В- погріб, Б-сарай, Д- котельна, У-вбиральня, №1 – ворота, №2 – огорожа, №3 – водогін. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання, як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 . 

Відповідач – Луганська міська рада, код ЄДРПОУ 26070794, місцезнаходження, 91000, Луганська область, місто Луганськ, вул.Коцюбинського, буд.14. 

Повний текст рішення складений 16.09.2026. 

Суддя         О.Ю.Кравченко