ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 404/11109/23	

Головуючий судді І інстанції - Іванова Н.Ю.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 04.09.2025 в адміністративній справі № 404/11109/23 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Гуленка Сергія Петровича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Гуленка Сергія Петровича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд визнати неправомірною і скасувати постанову серії ЕНА № 1157187 інспектора Гуленка С.П. від 25 грудня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 04.09.2025 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідно до Додатку 1 Наказу МВС № 166 від 02.03.2021 року підтип: 1-3- 1 призначення: знаки для автомобілів із неформатним місцем закріплення номерного знака. Таким чином, Наказ МВС № 166 від 02.03.2021 року дозволив використання номерних знаків 1-3-1 як передній номерний знак для автомобілів з неформатним місцем закріплення номерного знаку, що в свою чергу не було враховано судом першої інстанції.
Також зазначено про те, що інспектор необґрунтовано вирішив, що позивач керував автомобілем 30.11.2023 року по вул. Турки ще й зі знаком, який не відповідає вимогам стандартів. Номерний знак НОМЕР_1 належить цьому транспортному засобу, відповідає встановленим зразкам (ДСТУ 4278:2019) і вимогам (Наказ МВС № 166 від 02.03.2021 року), закріплений у встановленому для цього місці. 30.11.2023 року об 11:11 на вул. Турки позивач не керував даним транспортним засобом, тому в його діях відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
08 грудня 2025 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що 30.11.2023 року о 11 год. 11 хв. при здійсненні патрулювання інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Гуленком Сергієм Петровичем спільно із напарником, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме Драб Василь Васильович в м. Кропивницькому по вул. Турки Азовський, 22 керував транспортним засобом DODGE RAM, номерний знак НОМЕР_1 з переднім номерним знаком 1.3.1, що не відповідає вимогам ДСТУ 4278:2019, чим порушив пункт 31.3.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП.
На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, до матеріалів адміністративної справи було додано відео-фіксацію безпосереднього факту вчинення адміністративного правопорушення від 30.11.2023 у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.
Зазначено, що номерний знак НОМЕР_1 видано власнику 02.12.2020 року територіальним сервісним центром 3510 на автомобіль «DODGE RAM», 2017 року випуску. Тип номерного знака « НОМЕР_1 " для всіх типів автомобілів.
Тобто, власнику транспортного засобу було видано номерний знаку типу « 1-1-1», а не « 1-3-1». Згідно таблиці 1 ДСТУ 4278:2019 підтип 1-3-1 призначений для задніх знаків для автомобілів із неформатним місцем закріплення номерного знаку. На транспортному засобі DODGE RAM під керуванням позивача на передній частині автомобіля було встановлено номерний знак типу 1-3-1, який було виявлено і зафіксовано 30.11.2023 року, що відповідно вказує на порушення вимог пунктів 2.9(в), 31.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 25 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Гуленком Сергієм Петровичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1157187 за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень.
За змістом вказаної постанови, позивач 30 листопада 2023 року 11.11.02 год. у м. Кропивницькому по вул. Турки Азовський, 221 керував тз DODGE RAM-1500, н.з. НОМЕР_1 з переднім номерним знаком типу 1-3-1, що не відповідає ДСТУ 4278-2019, чим порушив п. 31.3 в ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП.
Не погодившись із винесенням вказаної постанови, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353- XII «Про дорожній рух» (далі Закон № 3353-XII) визначається ПДР України, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.
Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.
Частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачено відповідальність особи за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
З наведеної норми вбачається, що нею передбачено відповідальність за дії особи, які можуть утворювати кілька окремих складів правопорушень.
При цьому, сам норма ч.1 ст.121-3 КУпАП є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак мають бути застосовані інші норми права.
Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Зі змісту наведеної норми, з урахуванням обставин справи, вбачається, що позивачу співробітниками поліції ставиться в вину порушення, саме вимог підпункту «в» пункту 2.9 ПДР, яке полягає в керуванні транспортним засобом, з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.
Сам наведений пункт правил, а також положення частини 1 статті 121-3 КУпАП не містять посилання на те, яким саме стандартам має відповідати номерний знак.
Водночас, згідно преамбули Закону України «Про стандартизацію» цей Закон установлює правові та організаційні засади стандартизації в Україні і спрямований на забезпечення формування та реалізації державної політики у відповідній сфері.
Згідно частини 1 статті 23 Закону України «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах.
Наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 21 грудня 2019 р. № 465 з 2020-03-16 прийнято та надано чинності ДСТУ 4278:2019 «Знаки номерні транспортних засобів» (далі - ДСТУ 4278:2019), який згідно Розділу 1 установлює типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту, правила застосування номерних знаків (далі - знаки) для: - транспортних засобів усіх типів, які призначено для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та підлягають державній реєстрації та обліку: автомобілів, автобусів, мопедів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трицикпів та інших прирівняних до них транспортних засобів, самохідних машин, причепів та напівпричепів; - транспортних засобів Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту; - транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування: великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів.
Наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 16.11.2021 № 435 скасовано чинність національних стандартів з 01 грудня 2021 року ДСТУ 4278:2019 Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2021 року № 166, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.03.2021 року за №353/35975 «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів» (далі - Наказ № 166) затверджено Вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів та Єдині зразки державних номерних знаків транспортних засобів.
Відповідно до Додатку 1 Наказу МВС № 166 від 02.03.2021 року підтип: 1-3- 1 призначення: знаки для автомобілів із неформатним місцем закріплення номерного знака.
Таким чином, Наказ МВС № 166 від 02.03.2021 року дозволив використання номерних знаків 1-3-1 як передній номерний знак для автомобілів з неформатним місцем закріплення номерного знаку.
Державний номерний знак є засобом ідентифікації транспортного засобу, який присвоюється під час його державної реєстрації уповноваженим органом.
Як вбачається з матеріалів справи 02 грудня 2020 року ТСЦ 3510 на автомобіль "DODGE RAM" було видано державний номерний знак НОМЕР_1 типу 1-1-1.
Відповідно до вимог п. 30.2 ПДР України, водієві забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків. Самовільне виготовлення та встановлення номерного знака іншої форми/підтипу, який не узгоджується із реєстраційними документами на транспортний засіб та первинно виданим типом знака, прямо порушує встановлену процедуру та свідчить про невідповідність знака встановленим зразкам і вимогам у розумінні ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем було здійснено самостійну зміну типу (форми) номерного знаку із « 1-1-1» на « 1-3-1» на передній частині автомобіля, який було виявлено і зафіксовано, що відповідно вказує на порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП.
Також колегією враховується, що як видно з дослідженого судом відеозапису, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор роз`яснив позивачу його права, що передбачені статтею 268 КУпАП, суть правопорушення, позивач погодився із процесуальними діями працівників поліції.
Отже, зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, винесеної щодо позивача в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП, у якій зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано про додавання відео.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 04.09.2025 в адміністративній справі № 404/11109/23 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає на підставі ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко