Справа №461/4838/26
Провадження №3/461/1898/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2026 року           м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., за участі секретаря судового засідання Яцишин В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно, - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно протоколу проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 51 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 51 КУпАП, 27.05.2026 року о 11 год. 16 хв. за адресою: м. Львів, вул. Лесі Українки, 5, з приміщення магазину «Близенько» здійснив дрібне викрадення чужого майна на загальну суму 424,70 грн без ПДВ, а саме: масло «Молокія» 73% фол 180 г – 5 шт. та масло «Радимо» 82% м/у 180 г – 1 шт., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 51 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом скерування судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, яку, згідно з інформацією АТ «Укрпошта», вручено адресату 23.07.2026, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи чи повідомлень про поважність причин неявки до суду не надходило.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, та те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, беручи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, суд вважає, за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про наслідки неявки, що підтверджується матеріалами справи.
Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 214963 від 22.06.2026 року, поясненнями ОСОБА_1 про визнання ним вини, зазначеним в протоколі; постановою Залізничного районного суду м. Львова від 14.04.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП; постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 17.03.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП; постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.03.2026 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КупАП; довідкою про вартість товару. 
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна особою, яка тричі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна. 
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51  КУпАП.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу. 
У відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що з 01.01.2026 року складає 665,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП,та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДСА України 665,60 грн. судового збору. 
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя   В.Є. Радченко