Справа № 703/4300/23 
2-др/703/21/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.
за участю секретаря судового засідання Тимошенко Д.О.
за участі
представника позивача Карпова С.О.
відповідача ОСОБА_1 

розглянувши у порядку загального позовного провадження заяву представника позивача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл», адвоката Карпова Сергія Олександровича про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення боргу
встановив:
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2026 року позов об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення борг задоволено.
08 червня 2026 року на адресу суду від представника позивача ОСББ «Сокіл", адвоката Карпова С.О., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення рішення Смілянського міськрайонного суду від 04 червня 2026 року судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу в розмірі 20317 грн. 
В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференц зв`язку, представник позивача, адвокат Карпов С.О. просив суд стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 20317 грн. з підстав наведених у заяві. Вказав суду і на те, що зазначення назви ОСББ «Гвоздика» це є технічною помилкою під час складення договору та не може ніяким чином свідчити про те, що ОСББ «Сокіл» не понесено витрат на правову допомогу.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував про стягнення з нього витрат на правову допомогу та просив суд відмовити у їх стягненні. Заперечення обґрунтовані тим, що на його думку такі витрати є завищеними та не можуть бути з нього стягнуті. Крім того вказав суду на те, що за умоами договору від 05 червня 2023 року між ОСББ «Гвоздика» та адвокатським бюро «КАРПОВ і ПАРТНЕРИ», який завірений нерозбірливою печаткою без можливості ідентифікації юридичної особи, якій вона належить, гонорар адвокату виплачується на підставі угоди до договору. Вказав, що позивачем у справі ОСББ «Гвоздика» не є та відповідно не може бути такий договір доказом понесення адвокатських витрат. Вважає, що оскільки позов є необґрунтованим та на його думку не підялагав до задоволення то і відсутні підтави для стягнення таких витрат.
Врахувавши доводи заяви адвоката Карпова С.О., думку відповідача, вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суму, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2026 року позов ОСББ «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.
Представником позивача у судовому засіданні 28 травня 2026 року заявлено про намір щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрати на надання правової/правничої допомоги, докази чого та їх конкретний розмір будуть наданні суду протягом встановленого законом 5-денного строку після ухвалення судом рішення у справі.
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу до суду надано договір б/н від 05 червня 2023 року, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 05 червня 2023 року, акт виконаних робіт (послуг) від 05 вересня 2023 року (відповідно до якого адвокат виконав послуги на суму 2013 грн.), копію платіжної інструкції № 247 від 06 вересня 2023 року (відповідно до якої ОСББ «Сокіл» сплатило Карпову та партнери АБ за підготовку позовної заяви до суду, згідно акту виконаних послуг від 05 вересня 2023 року кошти в сумі 2013 грн.), акт виконаних робіт (послуг) від 02 червня 2026 року (відповідно до якого адвокат виконав роботи на суму 18304 грн.), копію платіжної інструкції № 604 від 04 червня 2026 року (згідно якої ОСББ «Сокіл» сплатило Карпов та Партнери АБ часткову оплату за надання професійної правничої (правової) допомоги, згідно акту виконаних робіт (послуг) № 2 від 02 червня 2026 року та договору від 05 червня 2023 року і додаткової угоди № 1 до договору від 05 червня 2023 року кошти в розмірі 3304 грн.), додаткову угоду № 2 від 05 червня 2023 року. 
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти стягнення таких витрат, вважає вказану позивачем суму значно завищеною та такою, яка не відповідає складності справи та її значенню для сторін.
Частина п`ята статті 137 ЦПК України зазначає, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі N 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19 зазначив, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Суд зазначає, що при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі, чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.
Як вбачається з матеріалів справи, правова позиція сторін була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору судом, предмет спору не є складним, не потребував вивчення великого обсягу даних, обсяг виготовлених адвокатом документів не є значним.
Крім того суд враховує і ціну позову, яка складала 11886 грн. 62 коп., що є значно меншим ані ж сума витрат на правову допомогу, яку просить суд стягнути позивач.
Суд вважає, що визначена адвокатом Карповим С.О. сума гонорару є частково обґрунтованою, але такою, що не в повній мірі відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в частковому обсязі, оскільки відповідач не звільняється від сплати витрат на правову допомогу.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, в розмірі 10000 грн.
В зв`язку з цим, вимоги заяви представника позивача про стягнення судових витрат, зокрема - витрати на правничу допомогу, підлягають до часткового задоволення.
Таким чином, оскільки заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надійшла до суду після ухвалення рішення, тому існує необхідність ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
вирішив:
Заяву представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл», адвоката Карпова Сергія Олександровича про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення боргу – зодовільнити частково. 
Постановити у цивільній справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, додаткове рішення наступного змісту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл» понесені витрати на правову/правничу допомогу адвоката в розмірі 10000 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи:

Позивач об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сокіл», адреса місця знаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. В. Чорновола, 24, код ЄДРПОУ 36236957;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 

Головуючий: В. О. Прилуцький