ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 р. 	Справа № 440/15042/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Фоміної Л.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2026, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 31.03.26 по справі № 440/15042/25
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
до  Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод"   
про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області, позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" (далі – ПАТ "Кременчуцький колісний завод", відповідач) в якому просило:
- стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 в розмірі 24 600,22 грн та за списком №2 в розмірі 83 844,11 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, код ЄДРПОУ 13967927) до Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" (проїзд Ярославський, 8, м. Кременчук, Полтавська область, 39611, код ЄДРПОУ 00231610) про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій - задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.10.2025 по 31.10.2025, призначених на пільгових умовах за Списком №1 в сумі 24600,22 грн (двадцять чотири тисячі шістсот гривень двадцять дві копійки), та призначених на пільгових умовах за Списком №2 в сумі 83844,11 грн (вісімдесят три тисячі вісімсот сорок чотири гривні одинадцять копійок).
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Відповідач наполягає на тому, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які взяті до уваги судом як належні докази, не є первинними документами, а є узагальненими документами по розмірам сум та особам-отримувачам пільгової пенсії.
Судом не з`ясовано чи були отримані відповідачем розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, чи подавалися заперечення. Зауважує, що позивачем не доведено підстави нарахування заборгованості та безпосередньо суму заборгованості.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ПАТ "Кременчуцький колісний завод" (ідентифікаційний код 00231610) зареєстроване у якості юридичної особи.
Територіальним органом Пенсійного фонду України в жовтні 2025 року надіслані відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №1 та №2), якими повідомлено про обов`язок відшкодовувати щомісячно витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгової пенсії окремим громадянам.
За особовим рахунком відповідача відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1 та №2, за жовтень 2025 року загалом у розмірі 108444,33 грн, що підтверджено витягом з картки особового рахунку.
Позивачем вручено уповноваженим представникам відповідача повідомлення про відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій за жовтень 2025 року включно, а також розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за жовтень 2025 року та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за жовтень 2025 року.
У встановлений чинним законодавством строк відповідачем не відшкодовано органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1 за жовтень 2025 року, у сумі 24600,22 грн, та призначених на пільгових умовах за Списком №2, за жовтень 2025 року у сумі 83844,11 грн, що підтверджується відомостями з карток особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1 та № 2.
Посилаючись на те, що відповідач фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за спірний період у добровільному порядку не відшкодував, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що жодних заперечень щодо суми боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1 та № 2 у загальному розмірі 108444,33 грн відповідач у відзиві не висловив.
Фактичні витрати відповідачем не відшкодовані, що підтверджено витягом з картки особового рахунку.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. 
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Згідно з п. “а” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до п. “б” ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).
Згідно із п. 6.1, 6.2 розділу 6 Інструкції №21-1 для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”
Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
Відповідно до п. 2.1.1 зазначеної Інструкції визначено, що страхувальниками є роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.
Згідно з п.п. 6.4, 6.5, 6.7 вищезазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (далі - розрахунок), відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону (згідно з додатками 6 та 7 до цієї Інструкції), які надсилаються платникам, зазначеним у пункті 6.1 глави 6 цієї Інструкції, до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій в електронній або паперовій формі.
Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.
Розрахунки, сформовані з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та надіслані платникам через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - електронний кабінет), вважаються одержаними з дня надходження інформації в електронній формі про одержання цих розрахунків.
Сформовані розрахунки, що підлягають надсиланню у паперовій формі, підписуються керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу Пенсійного фонду України, скріплюються печаткою органу Пенсійного фонду України та надсилаються платнику.
Платники щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це платники у розрахунку, який направляється платнику в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Позиція Верховного Суду стосовно застосування положень Інструкції №21-1 сформована, зокрема, у постановах від 14 травня 2020 року у справі № 809/603/17, від 16 червня 2020 року у справі № 826/5835/14 та від 23 червня 2020 року у справі № 815/6413/16.
Зазначені норми чинного законодавства передбачають наявність у підприємств обов`язку відшкодовувати Пенсійному органу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам таких підприємств.
При цьому, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Виходячи з наведеного, колегія суддів зауважує, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оформлений належним чином у відповідності до Інструкції 21-1 (додаток 8-а), є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за списками № 1 та № 2.
Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку надіслані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню за період 01.10.2025 по 31.10.2025:
- у розмірі 24 600, 22 грн за Списком № 1;
- у розмірі 83 844, 11 грн за Списком № 2.
Зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню були вручені представнику ПрАТ "Кременчуцький колісний завод" 20.10.2025, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24).
Доказів незгоди відповідача із розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій суду не надано, як і не спростовані належними доказами доводи апелянта про не отримання розрахунків.
В добровільному порядку відповідачем не сплачено заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за серпень 2025 по Списку № 1 в розмірі 24 600, 22 грн та по Списку № 2 в розмірі 83 844, 11 грн, що є підставою для стягнення її в судовому порядку.
Зазначені висновки колегії суддів узгоджуються з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 29.09.2020 по справі № 820/1957/18, від 10.09.2020 по справі № 820/6674/15.
Разом з цим колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Враховуючи, що предметом позову є стягнення невідшкодованої суми витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списками №1 та № 2, доказуванню підлягають обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення невідшкодованої суми у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.
При цьому, питання правомірності включення до розрахунків певних сум не може бути предметом доказування, оскільки не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати його правовий аналіз.
Доводи апеляційної скарги щодо не направлення пенсійним органом на адресу відповідача розрахунків фактичних витрат на виплату чи доставку пенсій, спростовується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Щодо посилання скаржника на те, що справа була розглянута в спрощеному провадженні, на адресу ПрАТ «КрКЗ» документи судом направлено не було, колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять довідки про доставку електронного листа, якими підтверджується доставка документів до електронного кабінету ПАТ «Кременчуцький колісний завод».
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за Списку № 1 в розмірі 24 600, 22 грн та по Списку № 2 в розмірі 83 844, 11 грн, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 по справі № 440/15042/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.О. Фоміна 	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц