"17" серпня 2026 р. Справа № 363/3260/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

17 серпня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Лукач О.П.,
за участю секретаря Ставиченка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вишгород у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2026 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» (зареєстровано судом 28.05.2026), представником позивача - адвокатом Усенком М.І. подано вищевказану позовну заяву, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 34078-03/2025 від 15.03.2025 в сумі 32160,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. і витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 15.03.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №34078-03/2025, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 12 000,00 грн строком на 120 днів, із процентною ставкою 0,90 % в день на залишок заборгованості та одноразовою комісією за видачу кредиту у сумі 1 200,00 грн. Згідно з пунктом 3.1 кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту, сплата процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту здійснюються відповідно до Графіка платежів у визначені ним дати. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що детальні терміни повернення кредиту, сплати процентів та комісії визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту. Позивач зазначає, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору, однак відповідач належним чином умов договору не виконувала, платежів на повернення кредиту, сплату процентів та інших передбачених договором платежів не вносила, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Щодо укладення кредитного договору позивач посилається на положення статей 205 ЦК України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та зазначає, що електронний договір, підписаний у передбаченому законом порядку, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до пунктів 2.16, 2.17 Договору у разі готовності прийняти пропозицію клієнт натискає кнопку «Підписати», отримує код з одноразовим ідентифікатором та вводить його у відповідне поле на сайті Товариства; введення такого коду підтверджує акцепт оферти та є аналогом накладення електронного підпису клієнта на оригінал договору. Згідно з пунктом 2.18 Договору після здійснення акцепту клієнтом Товариство накладає на оригінал паспорта споживчого кредиту та договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. Також позивач зазначає, що до укладення договору ТОВ «Стар Файненс Груп» здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог Національного банку України одним із передбачених способів, зокрема шляхом отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ або через бюро кредитних історій із використанням otp-пароля та фотофіксації особи. На думку позивача, подання заявки на отримання кредиту, проходження ідентифікації та верифікації, підписання договору одноразовим ідентифікатором, а також вчинення відповідних дій у межах однієї сесії свідчать про укладення договору саме відповідачем. Відповідно до 
пункту 1.6 Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки НОМЕР_4 та вважається наданим у день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Упозовній заяві позивач зазначив, що платіжні провайдери не володіють повними реквізитами платіжної картки (PAN), а у позивача відсутні додаткові докази, які самостійно підтверджували б зарахування кредитних коштів саме на рахунок ОСОБА_1 , у зв`язку із чим одночасно з позовною заявою заявлено клопотання про витребування відповідної інформації, що містить банківську таємницю, у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Щодо розміру заборгованості у позові зазначено, що на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача становила 29 676,00 грн, із яких: 
12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 476,00 грн - заборгованість за відсотками; 
1 200,00 грн - заборгованість за комісією; 6 000,00 грн - заборгованість за штрафом. Позивач вказує, що відповідно до умов кредитного договору нарахування процентів тривало до закінчення встановленого строку кредитування, а тому станом на дату закінчення такого строку загальна заборгованість відповідача становить 32 160,00 грн, із яких: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 960,00 грн - заборгованість за відсотками; 1 200,00 грн - заборгованість за комісією; 6 000,00 грн - заборгованість за штрафом. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення штрафу, позивач посилається на пункт 5.3 Договору, яким передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати платежів Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості з урахуванням установлених законодавством обмежень. При цьому позивач зазначає, що пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким був установлений мораторій на нарахування неустойки у період дії воєнного стану, виключено на підставі Закону України №3498-IX від 22.11.2023, у зв`язку із чим вважає нарахування штрафу правомірним. Щодо переходу права вимоги позивач зазначає, що 19.06.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу №19062025. Відповідно до умов указаного договору та статей 512, 514 ЦК України ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №34078-03/2025 від 15.03.2025. Посилаючись на статтю 516 ЦК України, позивач указує, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Також позивач зазначає, що відповідачу направлялася досудова вимога про погашення кредитної заборгованості, однак заборгованість сплачена не була. Звертаючись до суду з позовом, представником позивача також подано клопотання про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які становлять банківську таємницю.
Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.06.2026 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 11.08.2026 о 10:00.
Цією ж ухвалою, за клопотанням представника позивача та відповідно до статті 84 ЦПК України, витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, яка становить банківську таємницю, а саме щодо належності відповідачу банківської картки з прихованим номером 
НОМЕР_4, успішності транзакції у період з 15.03.2025 по 20.03.2025 на суму 
12 000,00 грн та факту зарахування цих коштів на відповідний рахунок.
Позивачу та його представнику, а також відповідачу, у порядку, встановленому статтею 14 ЦПК України, було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі до їх електронних кабінетів, після чого, учасники провадження із заявами по суті спору до суду не зверталися, а відповідач, відповідно до статей 174, 178 ЦПК України, не скористалася своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. 
15.07.2026 до суду на виконання ухвали від 05.06.2026 надійшла відповідь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 08.07.2026, у якій банк повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_1 , а на рахунок, до якого емітована ця картка, 15.03.2025 було зараховано грошові кошти у сумі 12 000,00 грн.
У судове засідання, призначене на 11.08.2026, учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи, не з`явилися. Відповідач поважності причин неявки суду не повідомив, заяв/клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Вирішуючи питання про можливість розгляду у справи у відсутності учасників провадження, суд враховує наявність у прохальній частині позову клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та представника, які не заперечують проти ухвалення заочного рішення суду, а також відсутність підстав, передбачених статтею 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи.
Також, враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30.09.2022 у справі за№ 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб та інтересів держави.
Згідно зі статтями 4, 5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає такі права та інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За статтями 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд встановив таке.
15.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Стар Файненс Груп» із заявкою-анкетою на отримання фінансового кредиту, у якій зазначено її персональні та контактні дані, РНОКПП НОМЕР_2 , номер телефону НОМЕР_3 , адресу електронної пошти та реквізити платіжної картки НОМЕР_4.
До укладення договору відповідачу надано Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено: сума кредиту - 12 000,00 грн; строк кредитування - 120 днів; процентна ставка - 
0,90 % на день, що становить 328,50 % річних; тип процентної ставки - фіксована; комісія за надання кредиту - 1 200,00 грн, що складає 10 % від суми кредиту; загальні витрати за кредитом - 14 160,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту - 26 160,00 грн; реальна річна процентна ставка - 2 572,74 %. У паспорті також визначено графік платежів: 13.04.2025 - 4 440,00 грн; 13.05.2025 - 3 240,00 грн; 12.06.2025 - 3 240,00 грн; 12.07.2025 - 15 240,00 грн.
Того ж дня, 15.03.2025 о 23:16:30, між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту №34078-03/2025 у формі електронного документа.
Відповідно до пункту 1.1 Договору Товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 12 000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а клієнт зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором.
Згідно з пунктом 1.2 Договору кредит надано строком на 120 днів з 15.03.2025, а кінцевою датою погашення кредиту визначено 12.07.2025. 
Пунктом 1.4 Договору встановлено проценти за користування кредитом у розмірі 0,90 % на день на залишок заборгованості, а одноразову комісію за видачу кредиту - у сумі 1 200,00 грн, що становить 10 % від суми кредиту.
Пунктом 1.4.1 Договору наведено розрахунок денної процентної ставки у розумінні Закону України «Про споживче кредитування»: (14 160,00 грн / 12 000,00 грн) / 120 днів ? 100 % = 
0,98 %. Отже, зазначені в договорі 0,90 % на день є процентною ставкою за користування кредитом, тоді як показник 0,98 % є денною процентною ставкою, розрахованою виходячи із сукупних загальних витрат за кредитом, до яких включено також одноразову комісію.
Відповідно до пункту 1.5 Договору детальні строки повернення кредиту, сплати процентів та комісії визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту та графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору. Згідно з цим графіком загальна сума процентів за 120-денний строк кредитування становить 12 960,00 грн, сума комісії - 1 200,00 грн, а загальна вартість кредиту - 26 160,00 грн.
Згідно з пунктом 1.6 Договору кредит надається клієнту у безготівковій формі на рахунок за реквізитами платіжної картки НОМЕР_4 та вважається наданим у день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Порядок укладення електронного договору детально визначено розділом 2 Договору. 
За пунктами 2.16, 2.17 клієнт, погоджуючись із пропозицією, натискає кнопку «Підписати», отримує одноразовий ідентифікатор та вводить його у відповідне поле на сайті Товариства; введення коду є акцептом оферти та аналогом накладення електронного підпису клієнта. 
За пунктом 2.18 після акцепту Товариство накладає на оригінал договору та паспорт споживчого кредиту кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника з кваліфікованою електронною позначкою часу.
Довідкою ТОВ «Стар Файненс Груп» про ідентифікацію підтверджується, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено Договір №34078-03/2025 від 15.03.2025, була ідентифікована Товариством, а акцепт Договору вчинено позичальником із застосуванням одноразового ідентифікатора Y965, який 15.03.2025 о 23:16:02 направлено на номер телефону НОМЕР_3 . У реквізитах Договору також зазначено електронний підпис клієнта Y965.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (iPay.ua), згідно з яким 15.03.2025 о 23:20 на платіжну картку з маскою НОМЕР_4 успішно перераховано 12 000,00 грн, номер транзакції 681706226, призначення платежу - зарахування 12 000,00 грн на картку; у документі також зазначено ПІБ клієнта - ОСОБА_1 .
Крім цього, на виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтвердив, що на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано картку № НОМЕР_1 , а на рахунок, до якого емітовано цю картку, 15.03.2025 було зараховано 12 000,00 грн. Таким чином, повний номер картки, наданий банком, відповідає маскованому номеру картки, зазначеному у кредитному договорі та документах платіжного провайдера.
Суд вважає доведеними факт укладення ОСОБА_1 . Договору про надання фінансового кредиту №34078-03/2025 від 15.03.2025, погодження нею істотних умов договору, підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором та фактичне отримання кредитних коштів у сумі 12 000,00 грн.
З наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач передбачених графіком платежів не здійснювала. Станом на 19.06.2025 розмір заборгованості, відображений первісним кредитором, становив 29 676,00 грн, з яких 12 000,00 грн - тіло кредиту, 10 476,00 грн - проценти, 1 200,00 грн - комісія та 6 000,00 грн - штраф.
19.06.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» як клієнтом та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» як фактором укладено Договір факторингу №19062025. За змістом цього договору клієнт відступив фактору права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, включеними до Реєстру боржників. Договором передбачено, що право вимоги охоплює як наявну грошову вимогу, строк платежу за якою настав, так і право грошової вимоги, яке виникне у майбутньому.
З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19062025 від 19.06.2025 вбачається, що під порядковим номером 71 зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , як боржника за Договором №34078-03/2025 від 15.03.2025 із загальною сумою заборгованості 29 676,00 грн, у тому числі: 12 000,00 грн - сума виданого кредиту/заборгованість за тілом кредиту; 10 476,00 грн - проценти; 1 200,00 грн - комісія; 6 000,00 грн - штраф.
Актом приймання-передачі письмового та електронного Реєстру боржників від 19.06.2025 підтверджено передачу фактору Реєстру боржників за Договором факторингу №19062025, а платіжною інструкцією №11887 від 19.06.2025 - перерахування ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь ТОВ «Стар Файненс Груп» 6 622 433,48 грн як суми фінансування під відступлення прав вимоги згідно з Договором факторингу.
Розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», відображено подальше нарахування договірних процентів у межах установленого договором строку кредитування - до 12.07.2025 включно - та визначено заборгованість у сумі 32 160,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - тіло кредиту; 12 960,00 грн - проценти; 1 200,00 грн - комісія; 6 000,00 грн - штраф.
04.05.2026 позивачем складено адресовану відповідачу досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Доказами поштового відправлення підтверджується направлення на адресу відповідача досудової вимоги та копії позовної заяви з доданими документами. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або у письмовій, у тому числі електронній, формі. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Воля сторін може бути виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статей 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять погоджені сторонами умови та умови, які є обов`язковими відповідно до закону; договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.
Частиною другою статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
За статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків та оформленою в електронній формі, а електронний підпис одноразовим ідентифікатором - даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір.
Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила оферту, відповіді про її прийняття, а моментом підписання електронного правочину є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний договір, укладений та підписаний у встановленому цим Законом порядку, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Подібні висновки щодо належності електронної форми кредитного договору до письмової форми та можливості його підписання одноразовим ідентифікатором викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19 та від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
Таким чином, Договір про надання фінансового кредиту №34078-03/2025 від 15.03.2025 укладено сторонами у належній письмовій електронній формі, він містить істотні умови кредитного договору та є обов`язковим для виконання. Наявні у справі докази не містять відомостей, які давали б підстави вважати, що персональні дані, номер телефону чи платіжна картка відповідача були використані іншою особою без її волі; відповідач таких обставин також не заявила та доказів на їх підтвердження не подала.
За статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. За статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються договором.
За статтями 525, 526, 530, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону; якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк; договір є обов`язковим для виконання сторонами. За статтями 599, 610, 612 ЦК України зобов`язання припиняється належним виконанням, а невиконання або неналежне виконання є порушенням зобов`язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не виконав зобов`язання у встановлений строк.
Первісний кредитор належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту у сумі 12 000,00 грн. Доказів повернення відповідачем цієї суми, здійснення передбачених графіком платежів або припинення зобов`язання з інших передбачених законом підстав матеріали справи не містять. Тому вимога про стягнення 12 000,00 грн основної заборгованості є обґрунтованою.
Щодо процентів за користування кредитом суд враховує, що їх розмір - 0,90 % на день - прямо визначено пунктом 1.4 Договору, а остаточний строк кредитування встановлено до 12.07.2025. Загальний розмір процентів за весь погоджений 120-денний строк становить 
12 960,00 грн, що відповідає графіку платежів та арифметичному розрахунку: 12 000,00 грн ? 
0,90 % ? 120 днів = 12 960,00 грн.
Нарахування позивачем процентів після переходу права вимоги від первісного кредитора не виходить за межі набутого права. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 1078 ЦК України допускає відступлення за договором факторингу як наявної грошової вимоги, строк платежу за якою настав, так і майбутньої вимоги. Договір факторингу №19062025 прямо охоплює майбутні грошові вимоги, які виникнуть за включеними до Реєстру кредитними договорами. Тому ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право на договірні проценти, які відповідно до умов кредитного договору підлягали нарахуванню до 12.07.2025.
Відтак вимога про стягнення 12 960,00 грн процентів за користування кредитом, нарахованих виключно у межах погодженого сторонами строку кредитування, є обґрунтованою та підтверджується умовами договору, графіком платежів і розрахунками заборгованості.
Щодо одноразової комісії у розмірі 1 200,00 грн суд виходить із того, що її вид, розмір та порядок нарахування однаково та недвозначно зазначені у паспорті споживчого кредиту, Договорі та графіку платежів. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту, становить 10 % від його суми, включена до загальних витрат за споживчим кредитом та врахована при визначенні денної процентної ставки і орієнтовної загальної вартості кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» відносить до загальних витрат за споживчим кредитом проценти, комісії та інші обов`язкові платежі, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Частиною п`ятою статті 8 цього Закону встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. За спірним договором денна процентна ставка, розрахована з урахуванням процентів та одноразової комісії, становить 0,98 %, тобто не перевищує встановленого законом максимального розміру.
Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю платежі, які не зазначені у договорі про споживчий кредит та/або не враховані у розрахунку денної процентної ставки. У цій справі комісія у сумі 1 200,00 грн прямо передбачена договором, попередньо розкрита у паспорті споживчого кредиту, включена до загальних витрат і графіку платежів. Доказів того, що під назвою цієї одноразової комісії фактично стягується плата за послугу, яка відповідно до закону має надаватися споживачу безоплатно, матеріали справи не містять. Тому вимога про стягнення 1 200,00 грн комісії є обґрунтованою.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За статтею 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути як наявна, так і майбутня грошова вимога.
Надані позивачем Договір факторингу №19062025 від 19.06.2025, Витяг з Реєстру боржників, акт приймання-передачі Реєстру боржників та платіжна інструкція про перерахування суми фінансування у своїй сукупності підтверджують належний перехід до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прав вимоги до ОСОБА_1 за Договором №34078-03/2025. Тому позивач є належним кредитором у спірному зобов`язанні.
Окремої оцінки потребує вимога про стягнення 6 000,00 грн штрафу.
Пунктом 5.3 Договору передбачено нарахування у випадку прострочення клієнтом платежів неустойки у вигляді штрафу в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості з урахуванням установлених законодавством обмежень. Із розрахунку первісного кредитора вбачається, що штраф нарахований саме у зв`язку з простроченням відповідачем обов`язкових платежів за кредитним договором та визначений у сумі 6 000,00 грн.
Разом із тим пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України встановлено спеціальне правило, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого йому надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання грошових зобов`язань за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Дія зазначеної норми поширюється на кредитні договори, у тому числі договори про споживчий кредит, що відображено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.10.2023 у справі №706/68/23 та у постанові Пленуму Верховного Суду від 07.02.2025 №6.
На час виникнення прострочення, нарахування штрафу та ухвалення рішення в Україні діє воєнний стан. Указом Президента України від 13.07.2026 №596/2026, затвердженим Законом України від 14.07.2026 №4928-IX, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 02.08.2026 на 90 діб.
Посилання позивача на виключення Законом України №3498-IX від 22.11.2023 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» не спростовує застосування пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Зазначена норма ЦК України є самостійною, чинною та прямо звільняє позичальника від обов`язку сплати неустойки за прострочення кредитного грошового зобов`язання у період дії воєнного стану.
Крім того, відповідно до статті 514 ЦК України новий кредитор не може набути більше прав, ніж мав первісний кредитор. Включення 6 000,00 грн штрафу до Реєстру боржників за договором факторингу саме по собі не створює у нового кредитора права на стягнення платежу, від якого позичальник імперативно звільнений законом і який підлягає списанню кредитодавцем.
Отже, правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 6 000,00 грн штрафу відсутні, у цій частині позов задоволенню не підлягає.
Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджено існування заборгованості відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №34078-03/2025 від 15.03.2025 у сумі 26 160,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 
12 960,00 грн - проценти за користування кредитом; 1 200,00 грн - одноразова комісія за видачу кредиту. У задоволенні вимоги про стягнення 6 000,00 грн штрафу слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. За частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позову ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №31175 від 19.05.2026.
Позов задоволено на суму 26 160,00 грн із заявлених 32 160,00 грн, що становить 81,34 % заявлених майнових вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у сумі 2 165,68 грн (2 662,40 грн ? 26 160,00 грн / 
32 160,00 грн).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та АО «Апологет», акт №440 наданих послуг від 11.05.2026, детальний опис наданих послуг та ордер адвоката. Відповідно до договору вартість правничої допомоги за одну кредитну справу становить 8 000,00 грн без ПДВ. За детальним описом наданих послуг адвокатом зазначено: усна консультація - 30 хвилин; ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 години; погодження правової позиції - 30 хвилин; складення позовної заяви - 3 години 30 хвилин; подання заяви до суду - 1 шт.; загальна тривалість - 6 годин 30 хвилин.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137, частини третьої та восьмої статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи; суд при цьому оцінює їх реальність, необхідність, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт та значення справи для сторін.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Подібний підхід до оцінки обґрунтованості та пропорційності витрат на правничу допомогу викладено у додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20.
У цій справі суд враховує, що спір належить до малозначних справ про стягнення заборгованості за типовим кредитним договором та не є складним за предметом доказування; правові питання щодо електронної форми кредитного договору, виконання кредитного зобов`язання та відступлення права вимоги є усталеними у судовій практиці; позовна заява має типовий для цієї категорії спорів характер; представник позивача у судове засідання не з`являвся і просив розглядати справу без його участі; відзиву, заперечень чи інших процесуальних документів від відповідача не надходило, у зв`язку із чим представнику позивача не було необхідності готувати відповідь на відзив чи брати участь у додатковому змагальному обміні процесуальними документами.
За таких обставин заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу - 
8 000,00 грн - є значним порівняно із ціною позову 32 160,00 грн та не відповідає критеріям розумності, необхідності і пропорційності до фактичного обсягу виконаної роботи. У даному випадку, суд вважає обґрунтованим визначити розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягав би розподілу за результатами справи, у сумі 2 000,00 грн.
Керуючись статтями 3, 11, 205, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 84, 89, 128, 133, 137, 141, 174, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279-284, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №34078-03/2025 від 15.03.2025 у розмірі 26 160,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 12 960,00 грн - заборгованість за процентами; 1 200,00 грн - заборгованість за комісією, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 165,68 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн, а всього стягнути 30 325 (тридцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень 68 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, IBAN: НОМЕР_5 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: 
АДРЕСА_1 .

Суддя          О.П. Лукач