ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" серпня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/808/26 
Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О.Гуменюк, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Агроівест Трейд" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інус - ЛТД" 
про стягнення 129 397,74 грн,
за участю представників:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
УСТАНОВИВ:
У червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "К-Агроівест Трейд" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інус - ЛТД" (відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 149 397,74 грн, з яких: 122 417,72 грн - сума основного боргу та 17 847,23 грн - пеня, 1 783,12 грн - 3% річних та 7 349,67 грн - інфляційні втрати за договором поставки від 07.11.2025 № П-459/0711/25.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Згідно із позовною заявою, 07.11.2025 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки № П- 459/0711/25 (договір), за умовами якого позивач зобов`язався поставити, а відповідач прийняти й оплатити продукцію (м`ясо птиці (тушки курчат-бройлерів), субпродукти, а також іншу курячу продукцію) (продукція), у кількості, за найменуванням і цінах, зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію продукції. На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 992 661,62 грн, що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними. Проте відповідач за отриманий товар розрахувався частково, сплативши 870 243,90 грн, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на суму 122 417,72 грн. Крім того, за період прострочення виконання відповідачем зобов`язань позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача, крім основного боргу, 17 847,23 грн пені, 1 783,12 грн 3% річних та 7 349,67 грн інфляційних.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на статті 509, 526, 530, 549, 610 - 611, 625, 629, 655, 663 - 664, 692, 712 ЦК України.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 30.06.2026 та ГПК України, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами. 

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.
Ухвалою суду від 30.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розглдяу справи по суті призначено на 27.07.2026.

27.07.2026 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просить стягнути з відповідача 129 397,74 грн, з яких: 102 417,72 грн основного боргу, 17 847,23 грн, пені, 1 783 12 грн 3% річних та 7 349, 67 грн інфляційних.

27.07.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

27.07.2026 від представника відповідача надйшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 27.07.2026 розгляд справи відкладено на 10.08.2026.

10.08.2026 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
07.11.2025 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки № П- 459/0711/25 (договір), за умовами пункту 1.1. якого позивач зобов`язався поставити, а відповідач - прийняти й оплатити продукцію (м`ясо птиці (тушки курчат-бройлерів), субпродукти, а також іншу курячу продукцію) (продукція), у кількості, за найменуванням і цінах, зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію продукції.

Згідно з пунктами 9.1., 9.2. договору договір набирає сили з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2025, у випадку, якщо жодна із сторін письмово не повідомить про свої наміри припинити дію цього договору за один календарний місяць до закінчення строку його дії, договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах.

Пунктом 1.2. договору погоджено, що загальна кількість, одиниці виміру та номенклатура продукції визначаються сторонами у видаткових накладних.

Партією вважається кількість продукції, поставлена на підставі сформованої постачальником накладної відповідно до заявки покупця. Кількість продукції вимірюється в метричних кілограмах, вартість одиниці продукції є звичайною. Кількість продукції визначається на підставі накладної, яку постачальник передає покупцю при одержані продукції (пункти 3.1. -3.3. договору).

За пунктом 2.1. договору ціна за кожним найменуванням і на кожну партію продукції погоджується постачальником з покупцем в телефонному режимі або шляхом надіслання повідомлень електронною поштою чи іншими засобами електронного зв`язку, та вказується в накладних на кожну партію продукції і містить в собі податок на додану вартість. У будь-якому разі ціна договору не обмежується і визначається шляхом сумування вартостей всіх накладних, оформлених відповідно до цього договору.

У пунктах 4.1., 4.2. договору зазначено, що продукція поставляється партіями згідно з заявкою покупця, у якій зазначається асортимент, кількість продукції, строк, умови та місце поставки. Покупець узгоджує з постачальником план поставок на наступний тиждень кожної поточної п`ятниці не пізніше 12 години. Заявка подається у телефонному або електронному вигляді електронною поштою чи іншими засобами електронного зв`язку. Строк коригування поставки - один день до дати поставки. Передання продукції від постачальника до покупця (відвантаження продукції) за цим договором здійснюється за попередніми домовленостями сторін. Обов`язок постачальника передати продукцію покупцеві вважається виконаним у момент вручення продукції покупцеві. Сторони домовились про доставку продукції силами та за рахунок постачальника. Передання продукції засвідчується підписанням видаткової накладної. Підпис уповноваженої особи і печатка на накладній з боку покупця свідчать про приймання зазначеної у ній продукції і про згоду з тим, що зазначено в накладній, включаючи відповідність найменування, асортименту і ціни на продукції.

Як установлено із матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 992 661,62 грн, що підтверджується видатковими накладними № 23082 від 24.11.2025 на суму 77 431,90 грн, № 23370 від 27.11.2025 на суму 97 104,04 грн, № 23955 від 04.12.2025 на суму 88 483,39 грн, № 24457 від 11.12.2025 на суму 91 675,34 грн, № 24708 від 15.12.2025 на суму 90 751,49 грн, № 25231 від 22.12.2025 на суму 90 522,34 грн, № 25673 від 30.12.2025 на суму 44 297,95 грн, № 933 від 15.01.2026 на суму 67 045,59 грн, № 1476 від 22.01.2026 на суму 85 330,09 грн, № 2032 від 29.01.2026 на суму 79 149,34 грн, № 193 від 05.01.2026 на суму 91 212,63 грн, № 502 від 09.01.2026 на суму 89 657,52 грн та товарно-транспортними накладними.

Відповідно до пункту 2.6. договору розрахунок за кожну партію продукції проводиться у безготівковій формі, шляхом банківського переказу покупцем грошових коштів в сумі, вказаній у рахунках, на п/р постачальника не пізніше семи календарних днів з дати поставки продукції.

Відповідач, отримавши продукцію, за неї розрахувався частково, на суму 870 243,90 грн, що підтверджується інформаційними повідомленнями про зарахування коштів від 08.12.2025 № 11685 на суму 50 000,00 грн, від 10.12.2025 № 11690 на суму 27 431,90 грн, від 10.12.2025 № 11691 на суму 73 104,04 грн, від 15.12.2025 № 11698 на суму 24 000,00 грн, від 15.12.2025 № 11700 на суму 76 000,00 грн, від 22.12.2025 № 11709 на суму 30 000,00 грн, від 29.12.2025 № 11730 на суму 90 751,49 грн, від 02.01.2026 № 11740 на суму 73104,04 грн, від 08.01.2026 № 11753 на суму 90 522,34 грн, від 16.01.2026 № 11777 на суму 40 000,00 грн, від 21.01.2026 № 11782 на суму 60 000,00 грн, від 22.01.2026 № 11785 на суму 20 000,00 грн, від 23.01.2026 № 11786 на суму 20 000,00 грн, від 26.01.2026 № 11792 на суму 20 000,00 грн, від 28.01.2026 № 11796 на суму 85 330,09 грн, від 30.01.2026 № 11805 на суму 30 000,00 грн, від 16.03.2026 № 11905 на суму 10 000,00 грн, від 08.04.2026 № 11968 на суму 50 000,00 грн, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість на суму 122 417,72 грн.

Станом на день звернення до суду відповідач умови договору не виконав, за поставлену позивачем продукцію повністю не розрахувався.

Розділом 6 договору сторони погодили відповідальність за порушення зобов`язань щодо виконання умов договору. Так, за несвоєчасну оплату за поставлену продукцію покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виникнення заборгованості від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання за весь період прострочення (пункт 6.2. договору).

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором позивач нарахував та заявив до стягнення, крім основного боргу, 17 847,23 грн пені, 1 783,12 грн 3% річних та 7 349,67 грн інфляційних.

За умовами пунктів 8.2., 8.3. договору усі суперечки між сторонами, з яких не було досягнуто згоди, розв`язуються відповідно до законодавства України в судовому порядку за відповідною підвідомчістю та підсудністю. Сторони домовились про збільшення позовної давності відповідно до частини першої статті 259 ЦК України до трьох років для всіх грошових зобов`язань покупця, які передбачені умовами цього договору.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із неналежним виконанням договору поставки та відповідальністю за порушення строків оплати за поставлену продукцію, регулювання яких здійснюється ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частинами першою, другою статті 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин першої, другої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У силу вимог частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статей 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як установлено судом, відповідач, отримавши від позивача продукцію на загальну суму 992 661,62 грн, що підтверджується видатковими накладними, розрахунків за неї у повному обсязі не провів, сплативши 870 243,90 грн, отже, сума основного боргу становить 122 417,72 грн, відтак позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно нарахувань 3% річних, інфляційних та пені, то слід зазначити таке.

За статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведеної норми матеріального права, яка регулює відповідальність за неналежне виконання грошового зобов`язання, вбачається право кредитора здійснити нарахування 3% річних.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат за наступний період здійснюється з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Вказана правова позиція щодо порядку нарахування інфляційних викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/190/18 від 04.06.2019 та у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 905/600/18 від 05.07.2019.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних, установив, що 3% річних становлять 1 783,12 грн (при заявленому - 1 755,22 грн), а інфляційні втрати 7 349,67 грн (при заявленому - 7 349,67 грн) (розрахунок додається), отже, 3% річних підлягають частковому задоволенню, а інфляційні - у повному обсязі. 

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини перша, третя статті 549 ЦК України).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. 

несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, зокрема за статтею 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання”, обмежується подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Окрім того, особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд установив, що її розмір становить 17 847,23 грн (при заявленому - 17 564,03 грн) (розрахунок додається), а відтак пеня підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду за результатами вирішення спору.
За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статтей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача та про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 328,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 3 321,01 грн покладається на відповідача, а решта - на позивача.

Керуючись статтями 73 -74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240 - 241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Агроівест Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інус - ЛТД" про стягнення у сумі 129 397,74 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інус - ЛТД" (вул. Освіти, буд. 4, с. Тучин, Рівненський район, Рівненська область, 35415, ідентифікаційний код 30559927) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Агроівест Трейд" (вул. Містки, буд. 1А, с. Заболотці, Бродівський район, Львівська область, 80630, ідентифікаційний код 39266874) 122 417,72 грн основного боргу, 17 564,03 грн пені, 1 755,22 грн 3% річних та 7 349,67 грн інфляційних.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інус - ЛТД" (вул. Освіти, буд. 4, с. Тучин, Рівненський район, Рівненська область, 35415, ідентифікаційний код 30559927) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "К-Агроівест Трейд" (вул. Містки, буд. 1А, с. Заболотці, Бродівський район, Львівська область, 80630, ідентифікаційний код 39266874) 3 321,01 грн судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "К-Агроівест Трейд" (вул. Містки, буд. 1А, с. Заболотці, Бродівський район, Львівська область, 80630, ідентифікаційний код 39266874).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інус - ЛТД" (вул. Освіти, буд. 4, с. Тучин, Рівненський район, Рівненська область, 35415, ідентифікаційний код 30559927).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша, друга статті 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складене та підписане 10.08.2026.

Суддя О.Андрійчук