ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 925/407/26

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" 
про стягнення 2921524,20 грн.

Представники учасників справи:
Позивач – Іщенко Р.П.; 
Відповідач – не з`явився.

Секретар судового засідання Сидоренко О.А.
Суддя Гладун А.І.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії учасників справи та суду. 

1. 25.03.2026 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор". 

2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 2921524,20 грн, зокрема 1836643,88 грн боргу з орендної плати, 829962,83 грн пені, 95066,51 грн 3% річних, 159850,98 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.10.2025 до 15.02.2026.

3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав умови договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842 та не сплатив 1836643,88 грн орендної плати, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3%річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. 

4. 30.03.2026 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду, відкрити провадження у справі. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив об 11:30 28.04.2026. 

5. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та відповідачу, яку 30.03.2026 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. (а.с. 46-47)

6. 28.04.2026 у підготовче засідання представники сторін не з`явилися.

7. 28.04.2026 суд ухвалив відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні до 14:00 06.05.2026.

8. 06.05.2026 у підготовчому засіданні взяв участь представник позивача Іщенко Р.П. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

9. 06.05.2026 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 12:00 18.06.2026.

10. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

11. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

12. Днем вручення ухвал суду від 30.03.2026, від 28.04.2026, від 06.05.2026 та відповідачу є 30.03.2026, 29.04.2026 та 06.05.2026 – дні отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи. (а.с. 47, 50, 56)

13. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю. 

14. Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

15. 18.06.2026 у судовому засіданні взяв участь представник позивача Іщенко Р.П. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

16. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

17. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

18. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

19. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

20. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

21. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

22. Явку учасників судового провадження в судове засідання суд обов`язковою не визнавав.

23. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні. 

24. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

25. 18.06.2026 суд розпочав розгляд справи по суті.

26. Представник позивача Іщенко Р.П. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

27. 18.06.2026 суд ухвалив відкласти ухвалення та проголошення судового рішення у справі до 09:30 23.06.2026.

28. 23.06.2026 у судовому засіданні взяв участь представник позивача Іщенко Р.П. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

29. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, 23.06.2026 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/407/26.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

30. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

31. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язання на підставі договору оренди; неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати.

32. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

33. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди; строк дії договору оренди; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати; розмір та підстави нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Обставини, які не підлягають доказуванню.

34. Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

35. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.12.2024 у справі №925/1180/24 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 1566403,85 грн боргу з орендної плати за період з 01.04.2024 до 31.08.2024, 73346,59 грн пені за період з 16.05.2024 до 20.09.2024, 24596,26 грн витрат зі сплати судового збору. Рішення суду набрало законної сили 06.01.2025. На його виконання суд видав накази суду від 13.01.2025.

36. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.04.2025 у справі №925/1599/24 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 991445,52 грн боргу з орендної плати за період з 01.09.2024 до 30.11.2024, 108152,30 грн пені за період з 21.09.2024 по 18.12.2024, 16493,97 грн витрат зі сплати судового збору. 

37. Постановою Північного апеляційного господарського суду 22.09.2025 рішення Господарського суду Черкаської області від 01.04.2025 у справі №925/1599/24 залишено без змін. 

38. Рішення суду від 01.04.2025 у справі №925/1599/24 набрало законної сили 22.09.2025. На його виконання суд видав накази суду від 17.11.2025.

39. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.11.2025 у справі №925/903/25 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 3192726,81 грн заборгованості з орендної плати за період з 19.12.2024 до 01.10.2025, 658260,90 грн пені за період з 19.12.2024 до 01.10.2025, 88747,99 грн 3% річних за період з 16.01.2025 до 23.07.2025, 367282,54 грн інфляційних втрат за період з 16.05.2024 до 31.08.2025, 51684,22 грн витрат зі сплати судового збору.

40. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2026 рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2025 у справі №925/903/25 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях пені у розмірі 146338, 29 грн за період з 19.06.2025 до 27.08.2025 та розподілу судових витрат. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2025 у справі № 925/903/25 залишено без змін.

41. У рішеннях суду від 16.12.2024, від 01.04.2025 та від 27.11.2025 Господарський суд Черкаської області встановив:

- 25.09.2002 Фонд державного майна України (орендодавець) та ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (орендар) уклали договір оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" № 842;

- 09.10.2012 сторони склали та підписали акт приймання-передачі, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майновий комплекс з метою розміщення підприємства лікеро-горілчаної промисловості;

- сторони уклали додаткові угоди: від 23.10.2007 №613, 08.05.2012 №181, 16.07.2012 №286, від 25.09.2012 №424, від 25.12.2012 №599 до договору оренди цілісного майнового комплексу, що належить до державної власності від 25.09.2002 №842, якими продовжували строк дії договору оренди до 25.09.2012, до 25.09.2017 та змінювали розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку;

- 01.09.2017 сторони уклали договір про внесення змін №258 до договору оренди від 25.09.2002 № 842, згідно з пунктом 1 якого орендодавцем з дати набрання чинності даним договором про внесення змін до договору оренди є Регіональне відділення ФДМУ;

- сторони уклали договори про внесення змін до договору від 25.09.2002 №842 від 23.10.2017 №1, від 22.02.2018 №2, у якому внесли зміни до договору оренди в частині зміни вартості орендованого майна та розміру орендної плати, а також виклали додаток №1 до договору розрахунок орендної плати за базовий місяць оренди державного майна у новій редакції;

- 19.12.2019 сторони уклали договір про внесення змін №3 до договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 № 842, яким продовжували строк дії договору оренди та змінили розмір орендної плати;

- 08.06.2022 позивач надіслав відповідачу лист №50-12.01-1034, у якому повідомив про проведення нарахування орендної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" та надіслав розрахунок орендної плати за договором за лютий – березень 2022 року;

- відповідач з квітня 2024 року не сплачував орендну плату позивачу та яку суд стягнув з відповідача на користь позивача 1566403,85 грн боргу з орендної плати за період з 01.04.2024 до 31.08.2024, 991445,52 грн боргу з орендної плати за період з 01.09.2024 до 30.11.2024, 3192726,81 грн заборгованості з орендної плати за період з 19.12.2024 до 01.10.2025;

- за прострочення виконання грошового зобов`язання суд стягнув з відповідача на користь позивача 73346,59 грн пені за період з 16.05.2024 до 20.09.2024, 108152,30 грн пені за період з 21.09.2024 по 18.12.2024, 511922,61 грн пені за період з 19.12.2024 до 18.06.2025, 88747,99 грн 3% річних за період з 16.01.2025 до 23.07.2025, 367282,54 грн інфляційних втрат за період з 16.05.2024 до 31.08.2025.

42. Позивач та відповідач є учасниками справи 925/1180/24, №925/1599/24, №925/903/25. З урахуванням змісту норми частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду цієї справи не підлягають доказуванню обставини укладення та виконання сторонами договорів оренди майна №842, додаткових угод від 23.10.2007 №613, 08.05.2012 №181, 16.07.2012 №286, від 25.09.2012 №424, від 25.12.2012 №599; договори про внесення змін до договору від 25.09.2002 №842 від 23.10.2017 №1, від 22.02.2018 №2, від 19.12.2019 №3, невиконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати.

Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі. 

На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

43. За розрахунком позивача станом на 31.01.2026 заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати за період з 01.04.2024 до 31.12.2025 становить 1836643,88 грн, розмір пені за період з 02.10.2025 до 26.02.2026 становить 829962,83 грн, розмір 3% річних становить 95066,51 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026, розмір інфляційних втрат становить 159850,98 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026. (а.с. 34-37) 

44. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

45. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

46. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

47. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

48. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів"). 

49. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

50. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

51. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

52. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 

53. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

54. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

55. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

56. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. 

57. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

58. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

59. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

60. Враховуючи обставини, що не підлягають доказуванню, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

61. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі договору оренди;

62. позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування – цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод";

63. за користування майном у відповідача виникло зобов`язання зі сплати орендної плати за період з вересня 2025 року до січня 2026 року; 

64. відповідач зобов`язання зі сплати орендної плати не виконав;

65. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 1836643,88 грн;

66. прострочення виконання грошового зобов`язання настало з 16.10.2025;

67. за прострочення виконання грошового зобов`язання у позивач нарахував відповідачу 829962,83 грн пені, 95066,51 грн 3% річних, 159850,98 грн інфляційних втрат.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

68. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

69. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини оренди.

70. Згідно із статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

71. Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

72. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

73. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

74. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

75. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

76. Відповідно до частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

77. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

78. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

79. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

80. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

81. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

82. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

83. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

84. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу.

85. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за користування майном. 

86. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. 

87. На підставі встановлених обставин у справі суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди майна.

88. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

89. Позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування - цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод".

90. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.12.2024 у справі №925/1180/24, яке набрало законної сили 06.01.2025, стягнуто з ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 1566403,85 грн боргу з орендної плати за період з 01.04.2024 до 31.08.2024, 73346,59 грн пені за період з 16.05.2024 до 20.09.2024. 

91. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.04.2025 у справі №925/1599/24, яке набрало законної сили 22.09.2025, стягнуто з ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 991445,52 грн боргу з орендної плати за період з 01.09.2024 до 30.11.2024, 108152,30 грн пені за період з 21.09.2024 по 18.12.2024. 

92. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.11.2025 у справі №925/903/25 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях 3192726,81 грн заборгованості з орендної плати за період з 19.12.2024 до 01.10.2025, 658260,90 грн пені за період з 19.12.2024 до 01.10.2025, 88747,99 грн 3% річних за період з 16.01.2025 до 23.07.2025, 367282,54 грн інфляційних втрат за період з 16.05.2024 до 31.08.2025, 51684,22 грн витрат зі сплати судового збору.

93. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2026 рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2025 у справі №925/903/25 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях пені у розмірі 146338, 29 грн за період з 19.06.2025 до 27.08.2025 та розподілу судових витрат. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 27.11.2025 у справі № 925/903/25 залишено без змін.

94. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

95. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування , їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

96. За користування майном у відповідача виникло зобов`язання зі сплати орендної плати за період з вересня 2025 року до січня 2026 року. 

97. Згідно з пунктом п. 3.3 договору орендну плату у повному обсязі орендар перераховує до державного бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

98. Відповідач зобов`язання зі сплати орендної плати за період не виконав.

99. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати станом на 01.02.2026 становить 1836643,88 грн (363025,79 грн за вересень 2025 року, 366293,02 грн за жовтень 2025 року, 367758,19 грн за листопад 2025 року, 368493,71 грн за грудень 2025 року, 371073,17 грн за січень 2026 року). (а.с. 35)

100. Договір є обов`язковий для виконання сторонами.

101. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. 

102. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

103. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

104. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

105. Невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати орендної плати порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні.

106. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є присудження до примусового виконання обов`язку в натурі. 

107. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 1836643,88 грн орендної плати за вересень 2025 року - січень 2026 року суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

108. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

109. За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. 

110. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

111. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. 

112. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

113. Передбачений частиною другою статті 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми виникає виходячи з наявності самого факту прострочення, який у цій справі розпочався 16.05.2024.

114. За розрахунком позивача станом на 31.01.2026 розмір 3% річних становить 95066,51 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 (4687,49 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 300164,05 грн, 4855,97 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 310952,54 грн, 4962,80 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 317793,50 грн, 4962,80 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 317793,50 грн, 4962,58 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 319700,26 грн, 5067,47 грн з 26.07.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 324495,76 грн, 5158,68 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 330336,68 грн, 5256,70 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 336613,08 грн, 5330,29 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 341325,66 грн, 5394,25 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 345421,57 грн, 5437,41 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 348184,94 грн, 5518,97 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 353407,71 грн, 5557,60 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 355881,56 грн, 5629,85 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 360508,02 грн, 5674,89 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026 за 190 днів від суми боргу 363392,08 грн, 5037,57 грн за період з 16.08.2025 до 31.01.2026 за 169 днів від суми боргу 362665,30 грн, 4105,29 грн за період з 16.09.2025 до 31.01.2026 за 138 днів від суми боргу 361939,97 грн, 3222,48 грн за період з 16.10.2025 до 31.01.2026 за 108 днів від суми боргу 363025,79 грн, 2318,18 грн за період з 16.11.2025 до 31.01.2026 за 77 днів від суми боргу 366293,02 грн, 1420,65 грн за період з 16.12.2025 до 31.01.2026 за 47 днів від суми боргу 367758,19 грн, 484,59 грн за період з 16.01.2026 до 31.01.2026 за 16 днів від суми боргу 368493,71 грн). (а.с. 37)

115. Перевіривши розрахунок позивача 3% річних, суд дійшов висновку про його відповідність періоду нарахування та сумі боргу, а методика нарахування відповідає висновку щодо застосування статті 625 ЦК України, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

116. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 95066,51 грн за період з 26.07.2025 до 31.01.2026  суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

117. За розрахунком позивача станом на 31.01.2026 розмір інфляційних втрат становить 159850,98 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 (7504,10 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 300164,05 грн, 7773,80 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 310952,54 грн, 7944,80 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 317793,50 грн, 7944,80 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 317793,50 грн, 7992,51 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 319700,26 грн, 8112,39 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 324495,76 грн, 8258,42 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 330336,68 грн, 8415,33 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 336613,08 грн, 8533,14 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 341325,66 грн, 8635,54 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 345421,57 грн, 8704,62 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 348184,94 грн, 8835,19 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 353407,71 грн, 8897,04 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 355881,56 грн, 9012,70 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 360508,02 грн, 9084,80 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 363392,08 грн, 9066,63 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 362665,30 грн, 7962,68 грн за період з 16.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 361939,97 грн, 7986,57 грн за період з 16.10.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 363025,79 грн, 3296,64 грн за період з 16.11.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 366293,02 грн, 3309,82 грн за період з 16.12.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 367758,19 грн, 2579,46 грн за період з 16.01.2026 до 31.01.2026 від суми боргу 368493,71 грн). (а.с. 36)

118. Перевіривши розрахунок позивача інфляційних втрат, суд встановив, що позивач неправильно застосував індекс інфляції за періоди нарахування інфляційних втрат з 16.10.2025 до 31.01.2026 та з 16.12.2025 до 31.01.2026, також неправильно здійснив розрахунок інфляційних втрат за період з 16.01.2026 до 31.01.2026, оскільки право на стягнення інфляційних втрат за вказаний період виникає у позивача з 01.02.2026.

119. За розрахунком суду розмір інфляційних втрат становить 155067,90 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 (7574,34 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 300164,05 грн, 7846,58 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 310952,54 грн, 
8019,20 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 317793,50 грн, 8019,20 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 317793,50 грн, 8067,32 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 319700,26 грн, 8642,54 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 324495,76 грн, 8335,72 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 330336,68 грн, 8494,10 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 336613,08 грн, 8613,01 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 341325,66 грн, 8716,37 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 345421,57 грн, 8786,10 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 348184,94 грн, 8917,89 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 353407,71 грн, 8980,32 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 355881,56 грн, 9097,06 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 360508,02 грн, 9169,84 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 363392,08 грн, 9151,50 грн за період з 01.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 362665,30 грн, 8023,31 грн за період з 16.09.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 361939,97 грн, 4737,51 грн за період з 16.10.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 363025,79 грн, 3301,71 грн за період з 16.11.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 366293,02 грн, 2574,31 грн за період з 16.12.2025 до 31.01.2026 від суми боргу 367758,19 грн, 0,00 грн за період з 16.01.2026 до 31.01.2026 від суми боргу 368493,71 грн).

120. Прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та надає йому право нарахувати та вимагати стягнення суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення від простроченої суми.

121. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 159850,98 грн інфляційних втрат за період з 01.09.2025 до 31.01.2026, суд визнає обґрунтованою частково та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині частково у розмірі 155067,90 грн.

122. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

123. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

124. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

125. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

126. Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

127. Відповідно до пункту п. 3.5 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення перерахування орендної плати.

128. За прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у позивача виникло право на стягнення з відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

129. За розрахунком позивача розмір пені становить 829962,83 грн пені за період з 02.10.2025 до 26.02.2026 прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема 68376,71 грн за період з 02.10.2025 до 15.10.2025 за 14 днів від суми боргу 5750576,18 грн, 160963,60 грн за період з 16.10.2025 до 15.11.2025 за 31 день від суми боргу 6113601,97 грн, 165104,17 грн за період з 16.11.2025 до 15.12.2025 за 30 днів від суми боргу 6479894,99 грн, 23263,26 грн за період з 16.12.2025 до 19.12.2025 за 4 дні від суми боргу 6847653,18 грн, 157027,01 грн за період з 20.12.2025 до 15.01.2026 за 27 днів від суми боргу 6847653,18 грн, 85802,95 грн за період з 16.01.2026 до 29.01.2026 за 14 днів від суми боргу 7216146,89 грн, 100828,35 грн за період з 30.01.2026 до 15.02.2026 за 17 днів від суми боргу 7216146,89 грн, 68596,78 грн за період з 16.02.2026 до 26.02.2026 за 11 днів від суми боргу 7587220,06 грн. (а.с. 35)

130. Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені, суд дійшов висновку про його невідповідність періоду нарахування та сумі боргу.

131. Суд при здійсненні розрахунку пені враховує, що заборгованість відповідача із сплати орендної плати виникла з квітня 2024 року.

132. За розрахунком суду розмір пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 16.03.2025 до 26.02.2026 становить 424610,50 грн, зокрема 313075,81 грн за період з 16.03.2025 до 26.02.2026: 

- за лютий 2025 року 59143,74 грн за період з 16.03.2025 до 01.10.2025 від суми боргу 348184,94 грн. 102643,01 грн за період з 16.03.2025 до 26.02.2026 від суми боргу 348184,94 грн. Різниця становить 43499,27 грн; 

- за березень 2025 року 50726,11 грн за період з 16.04.2025 до 01.10.2025 від суми боргу 353407,71 грн. 94877,87 грн за період з 16.04.2025 до 26.02.2026 від суми боргу 353407,71 грн. Різниця становить 44151,76 грн; 

- за квітень 2025 року 42013,52 грн за період з 16.05.2025 до 01.10.2025 від суми боргу 355881,56 грн. 86474,34 грн за період з 16.05.2025 до 26.02.2026 від суми боргу 355881,56 грн. Різниця становить 44460,82 грн; 

- за травень 2025 року 33067,97 грн за період з 16.06.2025 до 01.10.2025 від суми боргу 360508,02 грн. 78106,78 грн за період з 16.06.2025 до 26.02.2026 від суми боргу 360508,02 грн. Різниця становить 45038,81 грн;

- за червень 2025 року 24073,48 грн за період з 16.07.2025 до 01.10.2025 від суми боргу 363392,08 грн. 69472,60 грн за період з 16.07.2025 до 26.02.2026 від суми боргу 363392.08 грн. Різниця становить 45399,12 грн; 

- за липень 2025 року 14476,80 грн за період з 16.08.2025 до 01.10.2025 від суми боргу 362665.30 грн. 59785,13 грн за період з 16.08.2025 до 26.02.2026 від суми боргу 362665.30 грн. Різниця становить 45308,33 грн;

- за серпень 2025 року 4918,42 грн за період з 16.09.2025 до 01.10.2025 від суми боргу 361939,97 грн. 50136,12 грн за період з 16.09.2025 до 26.02.2026 від суми боргу 361939,97 грн. Різниця становить 45217,70 грн; 

та 111534,69 грн за період з 16.10.2025 до 26.02.2026 прострочення виконання грошового зобов`язання: 

- за вересень 2025 року 41036,83 грн за період з 16.10.2025 до 26.02.2026 за 134 дні від суми боргу 363025,79 грн, 

- за жовтень 2025 року 31762,12 грн за період з 16.11.2025 до 26.02.2026 за 103 дні від суми боргу 366293,02 грн, 

- за листопад 2025 року 22518,89 грн за період з 16.12.2025 26.02.2026 за 73 дні від суми боргу 367758,19 грн, 

- за грудень 2025 року 12861,94 грн за період з 16.01.2026 до 26.02.2026 за 42 дні від суми боргу 368493,71 грн, 

- за січень 2026 року 3354,91 грн за період з 16.02.2026 до 26.02.2026 за 11 днів від суми боргу 371073,17 грн.

133. Прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та надає йому право нарахувати та вимагати стягнення пені від простроченої суми за весь час прострочення.

134. Заяви про зменшення розміру пені відповідач суду не подав.

135. Сплата неустойки є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

136. Вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 829962,83 грн за період з 02.10.2025 до 26.02.2026 у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на підставі п. 3.5 договору суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково у розмірі 424610,50 грн за період з 16.03.2025 до 26.02.2026.

Розподіл судових витрат.

137. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

138. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 35058,29 грн, зокрема за подання позовної заяви на підставі платіжних інструкцій від 25.12.2025 №756 на суму 20198,08 грн, від 24.03.2026 №122 на суму 14860,21 грн. (а.с. 5)

139. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

140. Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково судовий збір у розмірі 35058,29 грн, сплачений позивачем, суд покладає на відповідача частково у розмірі 30136,11 грн (85,96%). 

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (ідентифікаційний код 31082518, адреса місцезнаходження: 19702, Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша, вул. Січова, 22) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (ідентифікаційний код 43173325, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26А) 1836643,88 грн (один мільйон вісімсот тридцять шість тисяч шістсот сорок три гривні 88 копійок) боргу, 424610,50 грн (чотириста двадцять чотири тисячі шістсот десять гривень 50 копійок) пені, 95066,51 грн (дев`яносто п`ять тисяч шістдесят шість гривень 51 копійку) 3% річних, 155067,90 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч шістдесят сім гривень 90 копійок) інфляційних втрат, 30136,11 грн (тридцять тисяч сто тридцять шість гривень 11 копійок) витрат зі сплати судового збору. 

У вимозі про стягнення 4783,08 грн інфляційних втрат, 405352,33 грн пені у позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.07.2026.

Суддя А.І. Гладун