Справа № 950/1535/26
Провадження № 2/950/968/26
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2026 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області у складі судді – Косолапа В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 01.02.2025 № 524554-КС-001 в загальному розмірі 23915,76 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , в електронному вигляді, укладено кредитний договір № 524554-КС-001. За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 5000,00 грн. Кредитні кошти надані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими позичальником.
Також, 14.04.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 524554-КС-001 за якою відповідачу додатково надано 3000,00 грн. кредиту.
На виконання умов договору № 524554-КС-001 ОСОБА_1 було здійснено часткову оплату в розмірі 5700,00 грн.
Звернувшись до суду позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вищевказаним кредитним договором, оскільки остання своїх зобов`язань не виконала, суми отриманих коштів не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила. 
На момент звернення до суду заборгованість відповідача складає 23915,76 грн., з яких: 7362,20 грн. тіло кредиту, 12398,16 грн. проценти, 3555,40 грн. заборгованості по відсотках за ст. 625 ЦК України та 600,00 грн. комісії, які позивач просить стягнути. 
Ухвалою від 17.06.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. За клопотанням позивача витребувано необхідні для розгляду справи докази.
ОСОБА_1 відзиву на позов не подала. Копія ухвали була направлена відповідачу за адресою реєстрації її місця проживання. Поштове відправлення не було вручено у зв`язку з відсутністю адресата (а.с. 94).
27.08.2026 представник відповідача подав до суду письмові пояснення у яких позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 18315,76 грн. – 7362,20 грн. заборгованості за тілом кредиту та 10953,56 грн. процентів.
Щодо стягнення процентів у розмірі 1444,60 грн., 3555,40 грн. процентів відповідно до ст. 625 ЦК України та 600,00 грн. комісії заперечив. 
Зазначив, що відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України проценти, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 3555,40 грн., не підлягають стягненню з відповідача. 
Положення договору щодо сплати комісії на загальну суму 1600,00 грн. вважає нікчемними, оскільки такі не відповідають Закону України «Про споживче кредитування».
Також зазначає, що ОСОБА_1 було сплачено 5700,00 грн. на користь позивача з метою погашення заборгованості. Сплачені кошти були спрямовані в рахунок погашення тіла кредиту на суму 637,80 грн. 
Решта сплачених коштів в сумі 5062,20 грн. спрямовані на погашення відсотків за користування кредитом в розмірі 3617,60 грн., комісії в сумі 1000,00 грн. та 444,60 грн. процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.
Оскільки відсутні підстави нарахування процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України та комісії, представник вважає, що решта сплачених відповідачем коштів в розмірі 1444,60 грн. має бути спрямована на погашення заборгованості за процентами, а розмір заборгованості має бути зменшено до 10953,56 грн. (12398,16 грн. – 1444,60 грн.).
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що 01.02.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 (позичальник), в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір про надання кредиту № 524554-КС-001.
Відповідно до п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.8 договору позичальнику надано грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. на строк 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1 %, фіксована; комісія за видачу кредиту – 1000,00 грн.; строк дії договору до 19.07.2025. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (UA-1792). У пункті 12 договору зазначені платіжні реквізити позичальника: картка НОМЕР_1 (а.с. 12-21).
Також, 14.04.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 (позичальник), в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено додаткову угоду до договору № 524554-КС-001 (а.с. 27-28).
Згідно з умовами додаткової угоди, станом на 14.04.2025 сума неповернутого кредиту складає 4362,20 грн. Кредит збільшується на 3000,00 грн. Загальний розмір отриманого кредиту складає 7362,20 грн. 
Згідно з довідкою ТОВ «ПрофітГід», 01.02.2025 проведено транзакцію на суму 5000,00 грн., картка № НОМЕР_1 призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 зг. до кредитного дог. № 524554-КС-001 (а.с. 22).
Згідно з довідкою ТОВ «ПрофітГід», 14.04.2025 проведено транзакцію на суму 3000,00 грн., картка № НОМЕР_2 призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 зг. дод. угоди від 14.04.2025 до дог. № 524554-КС-001 (а.с. 34).
Крім того, перерахування коштів у розмірі 5000,00 грн. підтверджується відомостями АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та випискою по рахунку ОСОБА_1 (картка № НОМЕР_3 ) (а.с. 92, 93).
Також, перерахування коштів в розмірі 3000,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 підтверджується відомостями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та випискою по рахунку відповідача (картка № НОМЕР_4 ) (а.с. 107, 108-109).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч. 3, 4, 6, 8, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 було укладено кредитний договір в електронній формі. Грошові кошти на виконання умов такого договору були перераховані відповідачу, що підтверджується дослідженими судом доказами, не заперечується ОСОБА_1 та її представником. 
При цьому щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ). У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до цього часу.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18.
Відповідно до указаного пункту, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто в силу закону позичальник звільняється від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Такі платежі підлягають списанню позикодавцем.
Як свідчить розрахунок заборгованості, позивач нараховував ОСОБА_1 проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України, загальний розмір яких складає 4000,00 грн. (а.с. 35-38). Однак, в силу положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України такі проценти не підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, згідно з указаним розрахунком, ОСОБА_1 було частково сплачено заборгованість на загальну суму 5700,00 грн. Із них на погашення тіла кредиту спрямовано 637,80 грн., на погашення відсотків – 3617,60 грн., на сплату комісії – 1000,00 грн., на сплату процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України – 444,60 грн.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Оскільки нарахування та сплата процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України не здійснюється у період воєнного стану, грошові кошти зараховані позивачем в рахунок сплати таких процентів мають бути зараховані в рахунок сплати заборгованості по процентам. 
При цьому, доводи представника відповідача щодо необхідності зарахування суми в розмірі 1444,60 грн. в рахунок погашення заборгованості за відсотками, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє включення до договору про споживчий кредит положень про нарахування комісії.
Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, у якій зазначено, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Тобто доводи представника відповідача щодо нікчемності положень договору в частині нарахування комісії за видачу кредиту суд вважає необґрунтованими, оскільки в тому числі, ОСОБА_1 укладаючи кредитний договір та додаткові до нього угоди прийняла умови щодо сплати комісії за видачу кредиту. До того ж у договорі відсутні умови щодо сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості, законність встановлення якої ставить під сумнів представник відповідача, посилаючись на відповідну судову практику. 
За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 19915,76 грн., в тому числі 7362,20 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11953,56 грн. заборгованості по процентам та 600,00 грн. комісії.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 2217,10 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, офіс 411; код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором від 01.02.2025 № 524554-КС-001 в загальному розмірі 19915,76 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, офіс 411; код ЄДРПОУ 41084239) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2217,10 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 09.09.2026.

Суддя Вадим КОСОЛАП