ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року
м. Київ

справа № 990/379/25
провадження № 11-88заі26
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого Погрібного С. О.,
судді-доповідача Кривенди О. В.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Губської О. А., Ємця А. А., Короля В. В., Кравченка С. І., Мазура М. В., Мартинюк Н. М., Пількова К. М., Стрелець Т. Г., Ступак О. В., Тітова М. Ю., Ткача І. В., Ткачука О. С.,Уркевича В. Ю.,
за участю секретаря судового засідання Лупінос Я. В., 
представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Петренко Ю. В.,
розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія, ВККС) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
за апеляційною скаргою ВККС на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2026 року у справі № 990/379/25 (судді Юрченко В. П., Васильєва І. А., Желтобрюх І. Л., Ханова Р. Ф., Хохуляк В. В.), 
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимогта їх обґрунтування
1. У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовною заявою до ВККС з такими позовними вимогами:
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС від 11 червня 2025 року № 90/ас?25 (далі - Спірне рішення), прийняте у складі Першої палати, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному адміністративному суді за критерієм соціальної компетентності;
- зобов`язати ВККС повторно провести співбесіду з ОСОБА_1 у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), з урахуванням висновків суду.
2. На обґрунтування позовних вимог зазначала, що Указом Президента України № 201/2010 вона була призначена на посаду судді Сумського окружного адміністративного суду строком на п`ять років.
3. Указом Президента України № 350/2017 від 02 листопада 2017 року призначена на посаду судді цього суду, де працює і дотепер. 
4. Рішенням ВККС від 04 березня 2024 року позивачка була допущена до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах (далі - конкурс) як така, що подала всі необхідні документи та відповідає визначеним законом вимогам. За результатами першого етапу конкурсу - «Складення кваліфікаційного іспиту» сукупно отримала 305,1 бала та була допущена до другого етапу - «Дослідження досьє та співбесіда».
5. Втім, Спірним рішенням Комісія визначила, що за результатами проходження процедури кваліфікаційного оцінювання позивачка набрала 718,43 бала та визнала її такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному адміністративному суді за критерієм соціальної компетентності.
6. Вважала, що Спірне рішення Комісія прийняла з порушенням принципу верховенства права, частини другої статті 19 Конституції України, частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), статті 101 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII). На думку позивачки, це рішення є необґрунтованим, немотивованим, ухваленим без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.
7. Так, зокрема, частиною п`ятою статті 101 Закону № 1402-VIII прямо передбачено обов`язок ВККС мотивувати своє рішення. Вимоги щодо підставності та обґрунтованості рішень, що стосуються кар`єри суддів як гарантії незалежності судової системи, та щодо прозорості відповідних процедур для забезпечення можливості їх наступного перегляду містить і низка міжнародних актів права.
8. Таким чином, обґрунтованість та вмотивованість рішення Комісії про непідтвердження здатності кандидата здійснювати правосуддя у відповідному суді є не просто формальною вимогою закону, але й гарантією забезпечення дотримання принципу правової визначеності у питанні встановлення підстав, за яких Комісія дійшла відповідного висновку та гарантією незалежності суду. Натомість Спірне рішення не містить у значній своїй частині будь-якого обґрунтування чи мотивів, з яких ВККС дійшла відповідних висновків, а наведені Комісією обґрунтування є формальними, номінальними та декларативними.
9. З-поміж іншого позивачка зосередила увагу на тому, що під час оцінки відповідності її критерію соціальної компетентності Комісія виставила сумарний бал за цим критерієм 35 балів (що є нижчим за 75 відсотків максимально можливого бала), у тому числі за показниками: ефективна комунікація - 8 балів; ефективна взаємодія - 8,67 бала; стійкість мотивації - 9 балів; емоційна стійкість - 9,33 бала. При цьому нормативна «вага» цього критерію складає 50 балів, з яких: ефективна комунікація - 12,5 бала; ефективна взаємодія - 12,5 бала; стійкість мотивації - 12,5 бала; емоційна стійкість - 12,5 бала. Отже, оцінку за кожен з наведеного переліку показників було знижено Комісією на кількість балів від 3,17 до 4,5. При цьому причин чи мотивів спростування відповідності позивачки цим критеріям за нормативно визначеними показниками Комісія не навела.
10. Загалом мотиви оцінювання позивачки на відповідність критерію соціальної компетентності у рішенні Комісії викладені у пунктах 68-93, з яких пункти 68-72 - це цитування приписів Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 20/зп-25 (далі - Положення № 20/зп-25), пункти - 73-80 - виклад пояснень позивачки, наданих на запит Комісії. У пунктах 81-89 Спірного рішення Комісія, досліджуючи відповідність позивачки показнику «емоційна стійкість», дійшла висновку про наявність підстав для зменшення кількості балів за критерієм соціальної компетентності за показником «емоційна стійкість» лише з посиланням на обставину її звернення до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора з повідомленням про втручання в її діяльність як судді щодо здійснення правосуддя (за наслідками депутатського звернення в межах розгляду судової справи № 480/1827/19) та за результатами власної оцінки Комісією підставності такого звернення.
11. Позивачка переконана у тому, що наведені обставини не можуть слугувати належною підставою для зниження балів за наведеним критерієм з огляду на те, що статтею 48 Закону № 1402-VIII на суддів покладено обов`язок звернутися до вказаних органів з повідомленням про втручання, а в разі неповідомлення суддею про випадок втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, у тому числі про звернення до нього учасників судового процесу чи інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, з приводу конкретних справ, що перебувають у провадженні судді, якщо таке звернення здійснено в інший, ніж це передбачено процесуальним законом, спосіб, - суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання. Виходячи з наведеного правового регулювання, враховуючи, що у провадженні позивачки перебувала нерозглянута справа, депутатське звернення Т. Рябухи в інтересах третіх осіб - учасників у справі про необхідність повідомити її про прийняте судом рішення по справі у строки, передбачені законодавством, - що не передбачено жодним нормативно-правовим актом - розцінене як втручання у здійснення правосуддя та вжито передбачених законом дій. Подання такого повідомлення в жодному разі не може свідчити про нездатність судді проявляти емоційну стійкість у стресових ситуаціях та під тиском; переконливо на прикладах розповідати, як відновлюється після стресу чи напруги; чи про нездатність утримувати фокус чи зберігати емоційну рівновагу. Позивачка чітко та впевнено відповідала на всі запитання Комісії, в тому числі складні й провокаційні, проте будь-якого аналізу відповідності чи невідповідності позивачки наведеним показникам Комісія у рішенні не наводить.
12. Як зауважила позивачка, попри те, що наведений складник - «емоційна стійкість» - єдиний, щодо якого в оскаржуваному рішенні наведена хоч якась аргументація, бал, виставлений Комісією за цей показник, є найвищим серед решти складників цього критерію (соціальна компетентність).
13. У пункті 91 Спірного рішення ВККС формально процитувала зміст пункту 2.9 розділу 2 Положення № 20/зп-25 щодо показника «ефективна комунікація» у заперечувальному контексті, що, однак, не свідчить про виконання вимог закону щодо вмотивованості рішення, оскільки з такого формулювання неможливо встановити, у зв`язку із чим Комісія дійшла таких висновків, виставивши на цим показником найменший бал (8 з 12,5).
14. Підстави до зниження балів за показниками «ефективна взаємодія» та «стійкість мотивації» чи будь-яка мотивація виставлення саме таких балів за цими показниками (8,67 та 9 відповідно) в Спірному рішенні взагалі відсутні.
15. Позивачка також вказала, що Комісія у Спірному рішенні не зазначила мотивів, які стали підставою для виставлення 18,33 балів із 25 можливих за показник «безперервний розвиток». Зі Спірного рішення не зрозуміло, яких ще заходів, на переконання Комісії, позивачка зобов`язана була додатково вживати та з якою періодичністю. Сумнівів у її професійних здібностях, знаннях чи навичках у Спірному рішенні не наведено.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
16. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 10 лютого 2026 року позов задовольнив. Визнав протиправним і скасував Спірне рішення, прийняте у складі Першої палати ВККС, яким ОСОБА_1 визнано, такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному адміністративному суді за критерієм соціальної компетентності; зобов`язав Комісію повторно провести співбесіду із ОСОБА_1 у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), з урахуванням правової оцінки, наданої Верховним Судом у цьому рішенні.
17. Суд дійшов переконання про відсутність у Спірному рішенні мотивів щодо заниження позивачці балів за кожним із досліджених вище показників (особиста та соціальна компетентність) за наведеними критеріями, що є безумовною підставою для висновку про протиправність оскаржуваного рішення та необхідність його скасування.
18. На думку суду, внутрішнє переконання членів Комісії не виправдовує безпідставність чи невмотивованість її висновків, адже суб`єктивна впевненість члена колегії / палати у правильності оцінки згідно із законом має бути підкріплена раціональними мотивами та доказами, відображеними в письмовому рішенні.
19. Відсутність мотивації не дає змоги зрозуміти причинно-наслідкового зв`язку між фактичними проявами певних рис і навичок судді і виставленою Комісією оцінкою, при цьому цитування загальних вимог у заперечувальному контексті такою мотивацією не є.
Короткий зміст та обґрунтування апеляційної скарги
20. ВККС не погодилась із ухваленим судом першої інстанції рішенням та звернулася до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
21. Комісія вважає, що суд першої інстанції фактично переоцінив мотиви Спірного рішення та надав власну оцінку обставинам справи. Також ВККС зазначає, що суд вийшов за межі повноважень судового контролю, втрутившись у дискреційні повноваження Комісії. 
22. ВККС також твердить про те, що відповідно до пункту 2.15 розділу 2 Положення № 20/зп-25 кожен член ВККС індивідуально оцінює ступінь відповідності кандидата конкретному показнику і висловлює своє оціночне судження у вигляді числового значення. Така форма фіксації результату оцінювання є нормативно передбаченою і становить узагальнений висновок про відповідність кандидата певному показнику. Вона не передбачає обов`язку докладно розкривати мотивацію кожного індивідуального бала. 
23. В апеляційній скарзі йдеться і про те, що в рішенні суду першої інстанції не заперечується наявність мотивів Спірного рішення як таких, а констатується їх недостатність. Крім того, висновки суду зводяться до переоцінки достатності мотивування Спірного рішення та заміни дискреційної оцінки Комісії власною.
Позиція інших учасників справи щодо апеляційної скарги
24.  ОСОБА_1 подала до Великої Палати відзив на апеляційну скаргу, в якому висловила прохання залишити скаргу без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2026 року - без змін. 
25. Позивачка не заперечує того, що повноваження Комісії стосовно оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними та виключною компетенцією її як уповноваженого органу, що на постійній основі діє в національній системі судоустрою.
26. Водночас вважає, що у спірних правовідносинах необхідно враховувати, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є частиною принципу верховенства права в розрізі його складових законності та юридичної визначеності й передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.
27. На її думку, помилковими є доводи апеляційної скарги Комісії про те, що суд першої інстанції вийшов за межі контролю, оскільки, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), суди повинні проконтролювати, чи не є викладені в адміністративних актах висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їхня об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору - надавати їм оцінку.
28. Наголошує, що Закон № 1402-VIII прямо визначає обов`язок ВККС мотивувати своє рішення. Відсутність мотивів в оскаржуваному нею рішенні Комісії, у свою чергу, не дає змоги зрозуміти причинно-наслідковий зв`язок між фактичними проявами певних рис і навичок і виставленою Комісією оцінкою.
29. З позиції позивачки, доводи апеляційної скарги з приводу того, що «Комісія, здійснюючи кваліфікаційне оцінювання, не наділена обов`язком визначати для кандидата вичерпний перелік дій, заходів чи стандартів поведінки, які необхідно виконати для отримання максимальної кількості балів», є хибними, оскільки Закон № 1402-VIII вимагає від Комісії мотивувати свої рішення, що у цьому випадку в Спірному рішенні Комісія не зробила.
30. На думку позивачки, суд першої інстанції, надаючи оцінку Спірному рішенню, не виходив за межі повноважень судового контролю, та не здійснював повторної оцінки особистих якостей кандидатки, а лише вказав на невмотивованість оскаржуваного рішення.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції
31. Указом Президента України від 20 лютого 2010 року № 201/2010 ОСОБА_1 призначена на посаду судді Сумського окружного адміністративного суду строком на п`ять років.
32. Рішенням від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) ВККС оголосила конкурс на зайняття (з урахуванням наступних змін) 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, із заявою про участь у якому в грудні 2023 року звернулася і ОСОБА_1 .
33. Рішенням від 04 березня 2024 року № 48/ас-24 ВККС допустила позивачку до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі як особу, яка відповідає вимогам пункту 3 частини першої статті 28 Закону № 1402-VIII.
34. 11 вересня 2024 року Комісія ухвалила рішення № 270/зп-24 (зі змінами), а 09 грудня 2024 року рішення № 316/ас-24 про призначення кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), та визначення черговості етапів його проведення (перший етап - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду; другий етап - тестування когнітивних здібностей; третій етап - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду).
35. Рішенням від 23 жовтня 2024 року № 333/зп-24 ВККС затвердила кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного адміністративного суду в межах конкурсу.
36. ВККС рішенням від 22 січня 2025 року № 19/зп-25 затвердила кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей. За результатами другого етапу кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 набрала 47,6 бала та допущена до третього етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного адміністративного суду.
37. Рішенням від 12 березня 2025 року № 49/зп-25 ВККС затвердила декодовані результати третього етапу кваліфікаційного іспиту та загальні результати першого етапу «Складення кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних адміністративних судів у межах конкурсу. За виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного адміністративного суду позивачка отримала 113,5 бала; загальний результат першого етапу кваліфікаційного оцінювання - 305,1 бала; допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання - «Дослідження досьє та проведення співбесіди». Цим рішенням установлено також, що другий етап «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних адміністративних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), проводитиметься у складі Першої палати ВККС.
38. Комісія 11 квітня 2025 року надіслала запит ОСОБА_1 щодо надання пояснень та доказів (за наявності), які, на думку кандидата, підтверджують її відповідність критеріям кваліфікаційного оцінювання.
39. Кандидатка 28 квітня 2025 року надіслала до Комісії запитувані пояснення.
40. 12 травня 2025 року на адресу Комісії надійшов затверджений 11 травня 2025 року Громадською радою доброчесності (далі - ГРД) висновок про невідповідність ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, згідно з яким для встановлення реального майнового стану кандидатки потребують пояснень цільове призначення отриманих кредитних коштів та строки погашення фінансових зобов`язань. Додатково ГРД звернула увагу на два аспекти, що також потребували оцінки в межах конкурсу: твердження позивачки про свідомий вибір залишитися в місті Суми в період повномасштабного вторгнення російської федерації та продовження здійснення правосуддя; дворазове перебування з дитиною за кордоном попри існуючу заборону його перетину.
41. Після отримання пояснень кандидатки (05 червня 2025 року), в яких вона спростувала сумніви ГРД у її відповідності за показниками чесність і законність джерел походження прав на об`єкти цивільних прав, ГРД скасувала означений вище негативний висновок своїм рішенням від 10 травня 2025 року та скерувала його на адресу Комісії наступного дня.
42. 11 червня 2025 року Комісія у складі Першої палати провела співбесіду з кандидаткою. Під час співбесіди ВККС обговорила результати дослідження досьє, відповідність кандидатки показникам критеріїв особистої і соціальної компетентності, а також доброчесності та професійної етики.
43. Спірним рішенням, прийнятим у складі Першої палати ВККС, визначено, що за результатами проходження процедури кваліфікаційного оцінювання позивачка як кандидатка на посаду судді апеляційного адміністративного суду набрала 718,43 бала. Цим же рішенням позивачку визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному адміністративному суді за критерієм соціальної компетентності. У тексті означеного рішення Комісія встановила, зокрема, що позивачка не відповідає критерію соціальної компетентності (пункт 93).
44. Не погодившись із таким рішенням та висловленими у ньому висновками, позивачка звернулася до суду із цим позовом.
Рух апеляційної скарги
45. Велика Палата ухвалою від 12 березня 2026 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ВККС на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2026 року, а ухвалою від 21 травня 2026 року призначила справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 25 червня 2026 року, у цей же день у розгляді справи було оголошено перерву до 23 липня 2026 року.
Позиція Великої Палати
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
46. Заслухавши суддю-доповідача, аргументи сторін, дослідивши матеріали справи та наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, Велика Палата дійшла таких висновків.
Норми права, які регулюють спірні правовідносини, та висновки щодо їх застосування 
47. Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
48. За змістом частини першої статті 28 Закону № 1402-VIII суддею апеляційного суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному суді, а також відповідає одній із таких вимог: 1) має стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років; 2) має науковий ступінь у сфері права та стаж наукової роботи у сфері права щонайменше сім років; 3) має досвід професійної діяльності адвоката, в тому числі щодо здійснення представництва в суді та/або захисту від кримінального обвинувачення щонайменше сім років; 4) має сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до вимог, визначених пунктами 1-3 цієї частини, щонайменше сім років.
49. Частиною першою статті 92 Закону № 1402-VIII визначено, що ВККС є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
50. Статтею 79-2 Закону № 1402-VIII установлено, що ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад, зокрема, суддів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду чи суддів Верховного Суду - на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 79-3 цього Закону.
51. Відповідно до частини другої статті 79-3 Закону № 1402-VIII у конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 (для апеляційного суду), частиною першою чи другою статті 33 (для вищого спеціалізованого суду) цього Закону.
52. Згідно із частиною четвертою статті 79-3 Закону № 1402-VIII ВККС:
1) на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або судді Верховного Суду та формує його досьє. Відповідність особи критеріям компетентності, доброчесності та професійної етики встановлюється Комісією під час проведення її кваліфікаційного оцінювання як кандидата на посаду судді;
2) проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді апеляційного, вищого спеціалізованого суду або судді Верховного Суду;
3) проводить спеціальну перевірку стосовно кандидатів на посаду судді, допущених до етапу дослідження досьє та проведення співбесіди кваліфікаційного оцінювання, відповідно до статті 75 цього Закону. Результати спеціальної перевірки враховуються при ухваленні рішення Комісії за результатами кваліфікаційного оцінювання;
4) за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або судді Верховного Суду ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності таких кандидатів здійснювати правосуддя у відповідному суді та визначає рейтинг для участі у конкурсі кандидатів, які підтвердили здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, визначає переможця конкурсу на зайняття вакантної посади судді у відповідному суді та ухвалює рішення про рекомендацію або про відмову в наданні рекомендації про призначення кандидата на посаду судді.
53. Законом України від 09 грудня 2023 року № 3511-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» (далі - Закон № 3511-IX), який набрав чинності 30 грудня 2023 року, внесено зміни до Закону № 1402-VIII, зокрема викладено в новій редакції розділ IV «Порядок зайняття посади судді» та доповнено пунктами 57-61 розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення».
54. За змістом пункту 57, який згідно із Законом України від 20 листопада 2024 року № 4072-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо особливостей складання кваліфікаційного іспиту» (далі - Закон № 4072-IX) змінений на пункт 57-1, ВККС завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, за правилами, які діють після набрання чинності Законом № 3511-IX.
55. ВККС проводить кваліфікаційний іспит у межах конкурсу, передбаченого цим пунктом, за правилами, які діють після набрання чинності Законом № 4072-IX.
56. Статтею 83 Закону № 1402-VIII встановлено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.
57. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.
58. Кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації.
59. Відповідно до статті 85 Закону № 1402-VIII кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складання кваліфікаційного іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.
60. Відповідно до пункту 1.1 Положення № 20/зп-25 кваліфікаційне оцінювання - це встановлена законом та цим Положенням процедура визначення ВККС здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за критеріями компетентності (професійна, особиста, соціальна), доброчесності та професійної етики.
61. Метою кваліфікаційного оцінювання є встановлення рівня компетентності, доброчесності та професійної етики судді (кандидата на посаду судді) (пункт 1.2).
62. Завданням кваліфікаційного оцінювання є встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам до посади судді за критеріями компетентності (професійна, особиста, соціальна), доброчесності та професійної етики згідно з визначеними показниками (пункт 1.3).
63. Основними принципами кваліфікаційного оцінювання є автономність, запобігання конфлікту інтересів, об`єктивність, неупередженість, прозорість, публічність, рівність умов для суддів (кандидатів на посаду судді) (пункт 1.4).
64. Розділом 2 визначено показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.
65. Так, зокрема, пунктом 2.4 передбачено, що відповідність судді (кандидата на посаду судді) критерію особистої компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками:
2.4.1. Рішучість та відповідальність.
2.4.2. Безперервний розвиток.
66. Згідно з пунктом 2.8 Положення № 20/зп-25 відповідність судді (кандидата на посаду судді) критерію соціальної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками:
2.8.1. Ефективна комунікація.
2.8.2. Ефективна взаємодія.
2.8.3. Стійкість мотивації.
2.8.4. Емоційна стійкість.
67. Ці показники оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє (досьє кандидата на посаду судді), та співбесіди (пункт 2.15).
68. Тестування з метою перевірки особистих морально-психологічних якостей проводиться у разі ухвалення Комісією відповідного рішення, в порядку та за методикою, визначеними в цьому рішенні (пункт 3.1).
69. Рішення про проведення такого тестування ухвалюється Комісією стосовно всіх суддів (кандидатів на посаду судді) у межах відповідної процедури кваліфікаційного оцінювання (пункт 3.2).
70. Пунктами 5.1, 5.2, 5.5 Положення № 20/зп-25 передбачено, що відповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання встановлюється членами Комісії шляхом оцінки відповідності визначеним показникам. Оцінка відповідності судді (кандидата на посаду судді) показникам критеріїв особистої та соціальної компетентності, доброчесності та професійної етики здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням із застосуванням засобів їх встановлення.
71. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.
72. Суддя (кандидат на посаду судді) вважається таким, що відповідає показнику відповідності критерію кваліфікаційного оцінювання, у разі набрання ним більше нуля балів за такий показник. У випадку, якщо суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає одному показнику, такий суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критерію. Суддя (кандидат на посаду судді) вважається таким, що відповідає критеріям соціальної та особистої компетентності, у разі набрання не менше 75 відсотків від суми максимально можливих балів за кожен із цих критеріїв за результатами їх оцінювання на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди».
73. Оцінка відповідності судді (кандидата на посаду судді) показникам критеріїв особистої та соціальної компетентності, доброчесності та професійної етики здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням із застосуванням засобів їх встановлення (пункт 2.15).
74. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності (пункт 5.2).
75. Відповідно до пункту 5.6 Положення № 20/зп-25 вага критеріїв та показників під час кваліфікаційного оцінювання, зокрема:
5.6.1.2. Особиста компетентність - 50 балів, з яких:
5.6.1.2.1. Рішучість та відповідальність - 25 балів.
5.6.1.2.2. Безперервний розвиток - 25 балів.
5.6.1.3. Соціальна компетентність - 50 балів, з яких:
5.6.1.3.1. Ефективна комунікація - 12,5 бала.
5.6.1.3.2. Ефективна взаємодія - 12,5 бала.
5.6.1.3.3. Стійкість мотивації - 12,5 бала.
5.6.1.3.4. Емоційна стійкість - 12,5 бала.
76. Оцінювання критеріїв (показників) особистої та соціальної компетентності на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» здійснюється Комісією у складі палати або колегії шляхом обчислення середнього арифметичного бала (пункт 5.7).
77. У разі проведення оцінювання критеріїв (показників) особистої та соціальної компетентності на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» Комісією у складі палати обчислення середнього арифметичного бала здійснюється на підставі оцінок членів палати, які брали участь у співбесіді під час кваліфікаційного оцінювання, без урахування однієї найвищої та однієї найнижчої оцінки (пункт 5.7).
78. У пункті 6.21 Положення № 20/зп-25 зазначено, що співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє та складається з таких етапів, зокрема: 6.21.3. Послідовне обговорення з суддею (кандидатом на посаду судді) показників з метою ухвалення остаточного рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
79. Обговорення відбувається шляхом опитування судді (кандидата на посаду судді) доповідачем і членами Комісії та надання суддею (кандидатом на посаду судді) відповідей і пояснень (пункт 6.23).
80. За результатами кваліфікаційного оцінювання Комісія ухвалює одне із таких рішень (пункт 6.41):
6.41.1. Рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
6.41.2. Рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
81. Рішення Комісії про непідтвердження здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді є підставою для припинення подальшої його участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді (пункт 6.42).
82. Статтею 88 Закону № 1402-VIII встановлено, що ВККС ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
83. Суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням ВККС щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому КАС України.
84. Частиною третьою цієї статті передбачено, що рішення ВККС, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:
1) склад членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;
2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання;
3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;
4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
85. Отже, за Законом № 1402-VІІІ призначення на посаду судді, зокрема вакантної посади судді апеляційного суду, здійснюється за конкурсом, який уповноважена проводити ВККС. Конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційного суду Комісія проводить на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання. Одним з етапів кваліфікаційного оцінювання є дослідження досьє та проведення співбесіди. Саме на етапі співбесіди Комісія перевіряє відповідність судді (кандидата на посаду судді) вимогам до посади судді за критеріями компетентності (професійної, особистої, соціальної), доброчесності та професійної етики згідно з визначеними показниками. При цьому в Положенні № 20/зп-25 Комісія роз`яснила як зміст критеріїв, так і їх складові, передбачивши низку показників. Останні також розтлумачені з точки зору конкретних якостей, які оцінюються в межах кожного з них.
86. У рамках процедури кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посаду судді, з урахуванням мети і завдань його проведення, обов`язком (повноваженням) ВККС є з`ясування й оцінка всіх аспектів життя і діяльності такого кандидата не лише професійного характеру, але й морально-етичного.
87. За своєю правовою природою діяльність Комісії полягає в обов`язку держави перед суспільством сформувати такий суддівський корпус, представники якого за їхніми якостями не викликали б недовіри у громадян України. Зважаючи, що надані суддям повноваження тісно пов`язані з такими цінностями правосуддя, як незалежність, неупередженість, чесність, честь, гідність, професіоналізм, й зазначені цінності є передумовами довіри суспільства до здійснення правосуддя, ВККС зобов`язана перевірити компетентність, професійну етику та доброчесність судді.
88. Комісія з огляду на свій правовий статус повинна визначити, чи відповідає поведінка судді / кандидата на посаду судді основоположним принципам її регламентації, високі стандарти якої визначено, зокрема, у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалені резолюцією Економічної та соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23), а також у Кодексі суддівської етики.
89. Основоположні принципи впроваджені у національну систему правил і норм, що формують моральний аспект поведінки суддів, та викладені, зокрема, у Кодексі суддівської етики, затвердженому в новій редакції рішенням ХХ (чергового) з`їзду суддів України від 18 вересня 2024 року.
90. Відповідно до цього Кодексу суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.
91. Крім того, суддя повинен проявляти стриманість, виваженість, обачність та поміркованість у висловленні своїх поглядів і думок за будь-яких обставин. Суддя не може робити публічних заяв та / або коментарів, які компрометують звання судді або підривають авторитет правосуддя. Суддя має уникати публічних заяв і коментарів щодо справ, які перебувають у його / її провадженні та інших суддів, не піддавати сумніву судові рішення, що набрали законної сили.
92. За загальними правилами Кодексу суддівської етики судді зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку із чим беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час здійснення правосуддя, так і в позасудовій поведінці.
93. Згідно з положеннями Рекомендації № R(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів на 316-й нараді заступників міністрів від 11 березня 1980 року, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
94. В аспекті наведеного треба вкотре зазначити, що повноваження Комісії стосовно кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними та виключною компетенцією її як уповноваженого органу, постійно діючого у вітчизняній системі судоустрою. При цьому оцінювання відбувається з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями, до яких належать компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо), професійна етика, доброчесність. Рішення приймається за внутрішнім переконанням членів Комісії.
95. Жоден інший суб`єкт чи орган, зокрема й суд, не може здійснювати втручання у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції, зокрема компетенції Комісії щодо оцінювання кандидатів на посаду судді в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів.
96. Такий підхід неодноразово висловлювався Великою Палатою (постанови від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/87/19, від 14 листопада 2024 року у справах № 990/139/24, № 990/71/24) і є застосовним до спірних правовідносин.
97. Водночас варто також врахувати висновки Великої Палати щодо меж дискреції ВККС у конкурсних процедурах (постанови від 20 березня 2025 року у справі № 990/85/24, від 28 листопада 2024 року у справі № 990/92/24). Такі висновки хоч і сформульовані у правовідносинах, пов`язаних із конкурсною процедурою добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, однак безпосередній підхід є застосовним і до конкурсних процедур на зайняття вакантних посад суддів, зокрема, апеляційних судів.
98. Межі дискреції ВККС у конкурсній процедурі на зайняття вакантних посад суддів, у тому числі в апеляційних судах, зокрема і прийняття рішення за результатами проведення співбесіди з кандидатами, не можуть бути неосяжними та повинні підлягати зовнішньому публічному контролю. Процес розгляду Комісією питання про підтвердження або непідтвердження здатності таких кандидатів здійснювати правосуддя у відповідному суді, як і прийняте за результатом цього процесу рішення, мають бути зрозумілими як суддям (кандидатам на посаду судді), щодо яких їх ухвалено, так і незалежному сторонньому спостерігачу.
99. Обсяг і ступінь мотивації рішення залежить від конкретних обставин, які були предметом розгляду, але в будь-якому випадку має показувати, приміром, що доводи / пояснення судді (кандидата на посаду судді) взято до уваги і, що важливо, давати розуміння, чому і чим керувалася ВККС, коли оцінювала відповідність цього судді (кандидата на посаду судді) критеріям компетентності, доброчесності чи професійної етики.
100. Отже, одним із завдань адміністративного судочинства є перевірка реалізації суб`єктами владних повноважень їхніх дискреційних повноважень, зокрема, за критеріями обґрунтованості, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Визначальним критерієм правомірності рішення ВККС про непідтвердження здатності кандидатів здійснювати правосуддя у відповідному апеляційному суді в аспекті їх відповідності критеріям компетентності, доброчесності та професійної етики є встановлення Комісією обставин, які мають істотний вплив на прийняття рішення, та мотивів, з яких ВККС дійшла відповідних висновків.
101. ВККС відповідно до свого статусу, повноважень, установленого законом порядку, мети і завдань, які перед нею стоять, вільна у виборі підстав і, керуючись власною оцінкою цих підстав, вправі визнати кандидата таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.
102. Проте нормативне визначення підстав оскарження рішення ВККС щодо кандидата на посаду судді у зв`язку з тим, що рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків, означає, що підстави для визнання кандидата таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді за критеріями компетентності (професійної, особистої, соціальної тощо), професійної етики, доброчесності, мають існувати та не повинні бути формальними, номінальними чи декларативними.
103. Суд повинен забезпечити, щоб реалізація Комісією дискреційних повноважень під час проведення кваліфікаційного оцінювання не була свавільною.
Оцінка висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та аргументів учасників справи
104. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, як і Велика Палата, не встановили обставин чи підстав для скасування Спірного рішення, визначених пунктами 1-3 статті 88 Закону № 1402-VIII.
105. Водночас Спірне рішення з урахуванням доводів позивачки у цій справі потребувало здійснення всебічної оцінки на предмет відповідності його вимогам, визначеним пунктом 4 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII.
106. Як видно з матеріалів справи, спірними у цій справі є висновки Комісії, сформульовані на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» за результатами дослідження особистої та соціальної компетентності позивачки, зокрема, в частині невмотивованості оцінок за критерієм особистої компетентності та в частині визнання невідповідності позивачки критерію соціальної компетентності.
107. З матеріалів справи вбачається, що Спірне рішення ВККС містить підрозділи, які стосуються дослідження кожного окремого показника відповідності ОСОБА_1 критеріям кваліфікаційного оцінювання.
Особиста компетентність
108. Установлюючи відповідність позивачки критерію особистої компетентності, Комісія оцінювала такі показники, як «рішучість і відповідальність», а також «безперервний розвиток».
109. Як видно зі Спірного рішення, бал кожного члена ВККС за показником «рішучість та відповідальність» коливається від 18 до 20, середній бал - 20, за показником «безперервний розвиток» - від 17 до 19, середній бал - 18,33, загалом бал за критерій «особиста компетентність» - 38,33.
110. Отже, Комісія дійшла висновку, що отриманий за критерієм «особиста компетентність» сумарний бал 38,33, що вище за 75 відсотків максимально можливого бала, дає підстави для визнання ОСОБА_1 такою, що відповідає критерію особистої компетентності.
111. Слід зазначити, що відповідно до пунктів 2.4-2.7 Положення № 20/зп-25 відповідність судді (кандидата на посаду судді) критерію особистої компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: рішучість та відповідальність, безперервний розвиток.
112. Рішучість - це здатність судді (кандидата на посаду судді) вчасно приймати та не відкладати рішення у значущій для людини ситуації, навіть складні та непопулярні.
113. Суддя (кандидат на посаду судді) відповідає показнику рішучості, якщо вчасно приймає рішення, в тому числі складні та непопулярні; не відкладає рішення навіть попри наявні складнощі; демонструє розуміння невідкладності рішень, докладаючи максимальних, у тому числі додаткових / понаднормових, зусиль для їх вчасного прийняття замість того, щоб обґрунтовувати відтермінування зовнішніми чинниками.
114. Відповідальність - це здатність судді (кандидата на посаду судді) брати на себе відповідальність за рішення та їх наслідки.
115. Суддя (кандидат на посаду судді) відповідає показнику відповідальності, якщо вміє оцінювати наслідки та приймати усвідомлені рішення; приймає повну особисту відповідальність за свої рішення та їх наслідки; у разі виникнення перешкод та ускладнень не шукає можливості перекласти відповідальність на інших або зняти з себе відповідальність, посилаючись на зовнішні обставини.
116. Безперервний розвиток - це свідомі та послідовні зусилля судді (кандидата на посаду судді) щодо професійного саморозвитку.
117. Суддя (кандидат на посаду судді) відповідає показнику безперервного розвитку, якщо він об`єктивно оцінює свої сильні сторони та зони розвитку; запитує та відкрито сприймає зворотний зв`язок; виносить уроки з досвіду, зокрема з власних помилок, та коригує свої підходи та поведінку; має (принаймні усно) сформований план розвитку, визначає пріоритети щодо власного розвитку; регулярно займається саморозвитком, зокрема відвідує заходи з підвищення кваліфікації (тренінги, навчання, професійні конференції тощо); займає та підтримує активну позицію у фаховому середовищі, зокрема виконує наукові роботи та/або бере участь у проєктах юридичного спрямування, пише статті, колонки або блоги на правову тематику тощо.
118. Щодо показників рішучості та відповідальності Комісія у своєму рішенні зазначила таке.
119. Незважаючи на повномасштабне вторгнення російської федерації, кандидатка залишалася в місті Суми. Розуміючи значення справи для кожної особи, яка звернулася за судовим захистом, та усвідомлюючи відповідальність за прийняття рішень, ОСОБА_1. продовжила здійснювати судочинство та ухвалювати судові рішення.
120. Відправляючи правосуддя в місті Суми, що розташоване на незначній відстані від кордону з ворогом, в умовах війни, збільшення навантаження, зростання кількості обстрілів, повітряних тривог, кандидатка усвідомлює важливість своєчасного прийняття рішень і намагається докладати додаткових зусиль, у тому числі працюючи понаднормово.
121. У засіданні ОСОБА_1 повідомила, що, на її думку, суддя несе відповідальність за власні рішення не тільки перед сторонами, але й перед іншими особами, які можуть опинитися в подібних правовідносинах. У разі якщо для повного захисту прав особи є необхідність вийти за межі заявлених позовних вимог, суддя має так і вчиняти, не побоючись прийняти рішення (пункти 54-56 Спірного рішення).
122. Проаналізувала Комісія і статистичні показники роботи кандидата (пункти 57, 58 Спірного рішення).
123. Комісія також установила, що в розділі 1.2 мотиваційного листа кандидатки на посаду судді «Інформація про не більше п`яти справ (рішень, праць), якими Ви пишаєтесь» ОСОБА_1. зазначила: «За час роботи суддею мною було прийнято багато судових рішень. Виокремити п`ять справ важко, але кожна справа фактично «пропущена» через себе».
124. На запитання щодо співвідношення її підходу «пропущення справ через себе» із безсторонністю як принципом судочинства кандидатка відповіла, що має розвинену емпатію, але, незважаючи на власні почуття, ухвалює рішення відповідно до вимог законодавства.
125. Комісія у зв`язку із цим зауважила, що безсторонність та неупередженість є насамперед ставленням судді до справи та її учасників. Тому надмірна емпатичність судді під час судового процесу може сприйматись стороннім спостерігачем як необґрунтована прихильність чи упередженість.
126. Отже, члени Комісії за своїм внутрішнім переконанням оцінили надані позивачкою відповіді та виставили за показником «рішучість та відповідальність» середній бал 20 із 25 можливих, проте зі Спірного рішення не вбачається мотивів які б ставили під сумнів здатність ОСОБА_1 вчасно приймати та не відкладати рішення у значущій для людини ситуації, навіть складні та непопулярні, а також брати на себе відповідальність за рішення та їх наслідки. 
127. Фактично підставою для виставлення 20 балів із 25 можливих за показником «рішучість та відповідальність», як видно зі змісту Спірного рішення, стало зауваження Комісії, що безсторонність та упередженість є насамперед ставленням судді до справи та її учасників, тому надмірна емпатичність судді під час судового процесу може сприйматись стороннім спостерігачем як необґрунтована прихильність чи упередженість. Такий висновок ВККС зробила лише на підставі власної оцінки фрагменту вислову з мотиваційного листа: «За час роботи суддею мною було прийнято багато судових рішень. Виокремити п`ять справ важко, але кожна справа фактично «пропущена» через себе».
128. Велика Палата погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що емпатія як складова емоційного інтелекту не входить до жодного з елементів показника «рішучість та відповідальність» критерію особистої компетентності.
129. До того ж ОСОБА_1 на запитання щодо співвідношення її підходу «пропущення справ через себе» із безсторонністю як принципом судочинства відповіла, що має розвинену емпатію, але, незважаючи на власні почуття, ухвалює рішення відповідно до вимог законодавства.
130. Отже, Велика Палата вважає, що Спірне рішення у зазначеній частині не мотивоване належним чином.
131. Стосовно відповідності ОСОБА_1 показнику безперервного розвитку в Спірному рішенні зазначено таке.
132. Кандидатка зауважила, що за час роботи суддею навчилась засвоювати уроки з власних помилок, корегуючи свої підходи та поведінку.
133. З метою професійного розвитку ОСОБА_1 періодично відвідує заходи з підвищення кваліфікації. Так, окрім заходів, зазначених в анкеті кандидата на посаду судді для участі в конкурсі, ОСОБА_1 брала участь у:
- семінарі «Право на справедливий суд та процесуальні вимоги щодо доступу до суду» (10 травня 2024 року);
- семінарі-практикумі «Актуальні питання мови права та процесуального документування» (05 лютого 2025 року);
- навчанні для підтримання кваліфікації суддів окружних адміністративних судів (10- 14 лютого 2025 року);
- вебінарі «Актуальні питання, пов`язані з розглядом справ за участю військовослужбовців» (28 лютого 2025 року);
- круглому столі «Захист пенсійних та соціальних прав під час воєнного стану» (11 квітня 2025 року).
134. Регулярне навчання в Національній школі суддів України свідчить про сумлінність судді, тому ОСОБА_1 також слідкує за новинами в юридичних онлайн-медіа, вивчає практику Верховного Суду та ЄСПЛ.
135. Для самовдосконалення та з метою виконання громадянського обов`язку кандидатка пройшла онлайн-курси з тактичної медицини та першої психологічної допомоги. Місто Суми є постійним об`єктом атак ворога, тому такі знання є необхідними, оскільки можуть допомогти врятувати життя. Зараз ОСОБА_1 проходить курси військової психології для отримання навичок спілкування з людьми, які пережили травмуючий досвід.
136. Водночас Комісія, оцінюючи кандидатку за вказаним показником, не зазначила жодних мотивів, які стали підставою для виставлення 18,33 бала із 25 можливих. 
137. Отже, Велика Палата погоджується із судом першої інстанції про те, що Спірне рішення в частині оцінювання відповідності ОСОБА_1 за критерієм особистої компетентності не містить мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
Соціальна компетентність
138. Згідно з пунктом 2.8 Положення № 20/зп-25 відповідність кандидата критерію соціальної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками:
2.8.1. Ефективна комунікація.
2.8.2. Ефективна взаємодія.
2.8.3. Стійкість мотивації.
2.8.4. Емоційна стійкість.
139. Зазначеним Положенням визначено, що засобами встановлення відповідності кандидата цим показникам, як і у випадку з особистою компетентністю, є дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє (досьє кандидата на посаду судді), та співбесіда.
140. Установлюючи відповідність позивачки критерію соціальної компетентності, Комісія оцінювала такі показники, як «ефективна комунікація», «ефективна взаємодія», «стійкість мотивації», а також «емоційна стійкість». 
141. Як видно зі Спірного рішення, бал кожного члена ВККС за показником «ефективна комунікація» коливається від 8 до 10, середній бал - 8, за показником «ефективна взаємодія» - від 7 до 9,5, середній бал - 8,67, за показником «стійкість мотивації» - від 8 до 10, середній бал - 9, а за показником «емоційна стійкість» - від 7 до 11, середній бал - 9,33, загалом бал за критерій «соціальна компетентність» - 35.
142. Отже, Комісія дійшла висновку, що отриманий за критерієм соціальної компетентності бал становить 35, що є нижчим за 75 відсотків максимально можливого бала, тому, як зазначила ВККС у Спірному рішенні, ОСОБА_1 не відповідає критерію соціальної компетентності.
Щодо показників «ефективна комунікація» та «ефективна взаємодія»
143. Ефективна комунікація - це здатність кандидата на посаду судді ефективно використовувати комунікацію як інструмент для формування повного розуміння ситуації, встановлення взаєморозуміння та консенсусу у взаємодії з іншими. Кандидат на посаду судді відповідає показнику ефективної комунікації, якщо вміє чути та розуміти точку зору інших; чітко та структуровано доносить свою позицію; обґрунтовує свої рішення раціональними, цілісними та послідовними аргументами; здатний відстоювати свою позицію та впливати на думку інших; впевнено та переконливо виступає перед аудиторією.
144. Ефективна взаємодія - це здатність кандидата на посаду судді будувати конструктивні стосунки з колегами та іншими представниками професійного середовища на основі професійних цілей та цінностей, а не особистих інтересів. Кандидат на посаду судді відповідає показнику ефективної взаємодії, якщо проявляє повагу та докладає свідомих зусиль для розуміння інших точок зору; не провокує сам та не допускає виникнення міжособистісних конфліктів; здатний вживати ефективних заходів для вирішення робочих суперечок.
145. У Спірному рішенні зазначено, що в письмових поясненнях ОСОБА_1 , що надійшли до Комісії 28 квітня 2025 року, стосовно відповідності показнику ефективної комунікації вказано, що вона має незначний відсоток скасованих судових рішень завдяки професійним навичкам та вмінню належним чином обґрунтовувати власні рішення раціональними, цілісними та послідовними аргументами. 
146. Обіймаючи посаду судді, кандидатка брала участь в організованих Сумським окружним адміністративним судом навчально-виховних заходах, зокрема в навчальних судових засіданнях для студентів юридичних факультетів вищих навчальних закладів міста Суми. Зазначені заходи було висвітлено на офіційному вебсайті Сумського окружного адміністративного суду, а також на сторінці суду в соціальній мережі Facebook.
147. Надаючи письмові пояснення стосовно відповідності показнику ефективної взаємодії, кандидатка повідомила, що за час роботи суддею побудувала конструктивні безконфліктні стосунки з колегами. Відносини базуються на взаємоповазі, вмінні чути інших та визнавати помилки.
148. Водночас у Спірному рішенні наявний висновок лише щодо показника «ефективна комунікація», а саме у пункті 91 зазначено: «Водночас кандидат під час співбесіди не продемонструвала здатності чітко та структуровано доносити свою позицію, обґрунтовувати свої рішення раціональними, цілісними та послідовними аргументами, відстоювати свою позицію та впливати на думку інших, впевнено та переконливо виступати перед аудиторією».
149. Натомість Спірне рішення в цій частині, як правильно зазначив суд першої інстанції, містить лише цитування Положення № 20/зп-25 у відповідній частині (пункти 68-72), виклад письмових пояснень позивачки щодо успішних прикладів взаємодії та комунікації (пункти 73-75), але не містить жодного пояснення, в чому саме кандидатка не відповідає показникам «ефективна комунікація» та «ефективна взаємодія». 
150. Велика Палата погоджується з висновком суду першої інстанції, який зазначив, що виставлені Комісією бали за цими критеріями (8 балів з 12,5 можливих за показником «ефективна комунікація» та 8,67 бала з 12,5 можливих за показником «ефективна взаємодія») слід було обґрунтувати недотриманням хоча б одного із зазначених вище елементів чи наявністю негативних проявів [наприклад, суддя (кандидат на посаду судді) провокує виникнення міжособистісних конфліктів або ж не здатний будувати конструктивні стосунки з колегами, чути чи розуміти точку зору опонента чи аргументувати власну].
151. Проактивна позиція позивачки в доведенні перед Комісією власної відповідності усім передбаченим Положенням № 20/зп-25 показникам виявилася в наданні письмових та усних пояснень, проте жодних мотивів неврахування чи відхилення таких пояснень, а також спростування викладених у них фактів Спірне рішення не містить.
Щодо показника «стійкість мотивації»
152. Стійкість мотивації - це усвідомлена мотивація кандидата на посаду судді до тривалого виконання професійних обов`язків судді в межах закону. Кандидат на посаду судді відповідає показнику стійкості мотивації, якщо має та демонструє усвідомлену (не ситуативну) мотивацію до роботи на посаді судді; розуміє всі виклики та складнощі такої роботи; може переконливо пояснити, що мотивує його до роботи; має сталу та усвідомлену мотивацію до служіння суспільству та розбудови правової держави.
153. Водночас Спірне рішення, як правильно зазначив суд першої інстанції, містить характеристику змісту цього показника (пункт 71) та наведені в письмових поясненнях позивачки позитивні її характеристики (пункти 76-78), але обґрунтування виставлення балів за цим показником (9 балів з 12,5 можливих) рішення не містить, що свідчить про його необґрунтованість в цій частині.
154. Велика Палата вважає за потрібне зазначити, що під час співбесіди ОСОБА_1 надавала пояснення для підтвердження власної відповідності встановленим показникам критерію, проте Комісія у Спірному рішенні не відобразила, які саме її судження чи пояснення не продемонстрували її усвідомленої (не ситуативної) мотивації до роботи на посаді судді апеляційного суду.
Щодо показника «емоційна стійкість»
155. Емоційна стійкість - це здатність кандидата на посаду судді ефективно управляти своїми емоційними станами. Кандидат на посаду судді відповідає показнику емоційної стійкості, якщо він на прикладах доводить свою здатність проявляти емоційну стійкість у стресових ситуаціях та під психологічним тиском; переконливо на прикладах розповідає, як відновлюється від стресу та напруги у професійній діяльності, та демонструє під час співбесіди здатність утримувати фокус та зберігати емоційну рівновагу, відповідаючи на запитання членів Комісії, у тому числі складні та провокаційні (зокрема, щодо статків, доходів, доброчесності тощо).
156. У Спірному рішенні ВККС зазначила, що стосовно емоційної стійкості ОСОБА_1 повідомила, що в умовах повномасштабного вторгнення стресових ситуацій стало більше. Втім, у будь-якій стресовій ситуації вона намагається зберігати спокій. Кандидатка зазначила, що вміє керувати емоціями не лише під час судових засідань, незважаючи на будь-яку поведінку учасників процесу, а й у повсякденному житті.
157. Відновлюватись від стресу та напруги ОСОБА_1 допомагає час, проведений у колі близьких, на природі, а також виконання спільних справ із сином.
158. Досліджуючи відповідність кандидатки показнику емоційної стійкості, Комісія поставила їй запитання щодо її розуміння поняття тиску на суддю. ОСОБА_1 відповіла, що коли сторона спору погрожує судді написанням скарг у разі ухвалення несприятливого для неї рішення, то вона розцінює таку поведінку як тиск.
159. Також у Спірному рішенні зазначено, що відповідно до даних суддівського досьє 04 вересня 2020 року кандидатка звернулась до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора з повідомленням про втручання в її діяльність як судді щодо здійснення правосуддя.
160. У повідомленні зазначено, що в провадженні судді Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 перебуває справа № 480/1827/19, що розглядається за правилами загального позовного провадження, рішення у справі не прийнято.
161. До суду 03 вересня 2020 року надійшло депутатське звернення народного депутата України Т. Рябухи , згідно з яким до неї звернулись мешканці міста Суми щодо порушення їх законних прав та інтересів під час вилучення земельної ділянки, виділеної товариству «Енергетик - 93» на території Великобобрицької сільської ради Краснопільського району Сумської області. З метою повного та всебічного розгляду вказаного звернення народний депутат висловила прохання забезпечити її помічнику можливість бути присутнім при розгляді адміністративної справи № 480/1827/19. Про прийняте рішення народний депутат просила повідомити у строки, передбачені законодавством.
162. У висновку члена Вищої ради правосуддя від 28 вересня 2020 року, затвердженому рішенням Вищої ради правосуддя від 29 вересня 2020 року № 2733/0/15-20, зазначено, що депутатське звернення народного депутата України Т. Рябухи не містить вимог чи пропозицій до судді ОСОБА_1 з питань здійснення правосуддя в адміністративній справі № 480/1827/19, а стосується забезпечення участі помічника-консультанта народного депутата України під час розгляду справи, яка перебуває в провадженні суду. 
163. На підставі викладеного за результатами перевірки обставин, повідомлених суддею, Вища рада правосуддя дійшла висновку про відсутність підстав для вжиття заходів щодо забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя.
164. На запитання, чи вважає ОСОБА_1 присутність третіх осіб у судовому засіданні проявом тиску на суддю, кандидатка відповіла негативно. Повідомила, що ніколи не заперечує проти присутності вільних слухачів. Водночас, отримавши звернення народного депутата України, за відсутності досвіду та з метою перестраховки вирішила звернутись до Вищої ради правосуддя з повідомленням про втручання в її діяльність як судді.
165. На запитання щодо причин, з яких кандидат оцінила депутатське звернення щодо забезпечення помічнику можливості бути присутнім при розгляді адміністративної справи як тиск, ОСОБА_1 відповіла, що таке враження склалося в неї через прохання народного депутата України повідомити про прийняте рішення у строки, передбачені законодавством. Інших пояснень кандидатка не надала.
166. За результатами оцінювання вказаних вище обставин Комісія зазначила у Спірному рішенні про наявність підстав для зменшення кількості балів за критерієм соціальної компетентності за показником «емоційна стійкість».
167. Комісія зауважила, що оцінювання кандидата за критерієм соціальної компетентності здійснюється за активної участі кандидата в підтвердженні власної відповідності встановленим показникам цього критерію. Пасивна позиція або надання лише формальних відомостей, без належного обґрунтування, саморефлексії та фахового змісту, можуть негативно впливати на оцінювання Комісією відповідного критерію.
168. Водночас кандидатка під час співбесіди не продемонструвала здатності чітко та структуровано доносити свою позицію, обґрунтовувати свої рішення раціональними, цілісними та послідовними аргументами, відстоювати свою позицію та впливати на думку інших, впевнено та переконливо виступати перед аудиторією.
169. Отже, зміст Спірного рішення в цій частині містить характеристику цього показника (пункт 72), письмові пояснення кандидатки щодо здатності проявляти емоційну стійкість у стресових ситуаціях та як відновлюється від стресу (пункти 79, 80), інформацію про наявний у суддівському досьє факт звернення 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора зі зверненням про втручання в її діяльність як судді щодо здійснення правосуддя (пункти 82-86) та відповіді кандидатки на питання членів ВККС щодо її розуміння прояву тиску на суддю (пункти 87, 88), але жодних мотивів, з яких Комісія виставила за цим показником 9,33 бала з 12,5 можливих, у Спірному рішенні не наведено. Не наведено і мотивування того, в чому саме виявилась нездатність ОСОБА_1 чітко та структуровано доносити та відстоювати свою позицію, обґрунтовувати свої рішення раціональними, цілісними та послідовними аргументами, впливати на думку інших, впевнено та переконливо виступати перед аудиторією.
170. Отже, Велика Палата вважає, що Спірне рішення не містить мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків щодо відповідності позивачки критеріям особистої та соціальної компетенцій.
171. За таких обставин Велика Палата вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо невмотивованості Спірного рішення, а відтак щодо наявності підстав для визнання його протиправним та скасування. 
Щодо доводів апеляційної скарги 
172. Комісія вважає, що суд першої інстанції фактично переоцінив мотиви Спірного рішення та надав власну оцінку обставинам справи. Також ВККС зазначає, що суд вийшов за межі повноважень судового контролю, втрутившись у дискреційні повноваження Комісії. 
173. На це Велика Палата має зауважити, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо. Саме з метою дотримання вимог статті 2 КАС України, якою визначено задання та основні засади адміністративного судочинства, суд першої інстанції здійснив перевірку Спірного рішення, зокрема і на предмет його вмотивованості, що не є виходом за межі повноважень суду і втручанням у дискреційні повноваження Комісії. 
174. У цьому зв`язку не зайвим буде нагадати, що згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 термін «дискреційні повноваження» означає повноваження, які залишають адміністративному органу певний ступінь свободи щодо прийняття рішення, дозволяючи йому обирати з-поміж кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає більш відповідним. Здійснюючи дискреційні повноваження, адміністративний орган влади: не переслідує жодної іншої мети, крім тієї, для якої було надано повноваження; дотримується об`єктивності та неупередженості, враховуючи лише фактори, що стосуються конкретної справи; дотримується принципу рівності перед законом, уникаючи несправедливої дискримінації; забезпечує належний баланс між будь-якими негативними наслідками, які можуть виникнути внаслідок рішення стосовно прав, свобод або інтересів осіб, та метою, яку таке рішення переслідує; приймає своє рішення в розумний строк з урахуванням суті питання, що розглядається; застосовує будь-які загальні адміністративні практики, водночас послідовно враховуючи конкретні обставини кожного випадку.
175. Комісія в апеляційній скарзі також твердить про те, що відповідно до пункту 2.15 розділу 2 Положення № 20/зп-25 кожен член ВККС індивідуально оцінює ступінь відповідності кандидата конкретному показнику і висловлює своє оціночне судження у вигляді числового значення. Така форма фіксації результату оцінювання є нормативно передбаченою і становить узагальнений висновок про відповідність кандидата певному показнику. Вона не передбачає обов`язку докладно розкривати мотивацію кожного індивідуального бала. 
176. Відповідаючи на цей довід, Велика Палата наголошує, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
177. Крім того, відсутність у рішенні Комісії мотивів, з яких вона дійшла відповідних висновків, є підставою для його скасування відповідно до вимог пункту 4 частини третьої статті 101 Закону № 1402-VIII.
178. Варто звернути увагу і на пункт 42 Висновку Консультативної ради європейських суддів (КРЄС) № 17 (2014) «Щодо оцінювання діяльності суддів, якості правосуддя і поваги до незалежності судової влади», де зазначено, що КРЄС застерігає від оформлення результатів оцінювання лише у вигляді балів, чисел, процентних співвідношень або кількості винесених рішень. Усі ці методи, за умови застосування їх без подальшого пояснення чи оцінки, можуть створити хибне враження об`єктивності та достовірності.
179. Отже, виставлення членами ВККС за результатами проведення співбесіди відповідних балів кандидату не звільняє Комісію від обов`язку мотивувати своє рішення. 
180. В апеляційній скарзі йдеться і про те, що в рішенні суду першої інстанції не заперечується наявності мотивів Спірного рішення як таких, а констатується їх недостатність. Крім того, висновки суду зводяться до переоцінки достатності мотивування Спірного рішення та заміни дискреційної оцінки Комісії власною.
181. Велика Палата не може погодитися з такими доводами скарги, оскільки в рішенні суду першої інстанції з посиланням на фактичні обставини справи, встановлені судом, та проаналізовані відповідні пункти Спірного рішення, конкретно зазначено саме про відсутність жодних мотивів, з яких ВККС виходила, визнаючи ОСОБА_1 такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному адміністративному суді за критерієм соціальної компетентності. 
182. Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
183.  Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
184. На підставі частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
185. Оскільки Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду розглянув справу з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у рішенні висновків, апеляційна скарга Комісії задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 266, 308, 310, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2026 року в адміністративній справі № 990/379/25 залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий  С. О. Погрібний 
Суддя-доповідач О. В. Кривенда 
Судді:  О. О. Банасько К. М. Пільков
О. Л. Булейко Т. Г. Стрелець
О. А. Губська О. В. Ступак
А. А. Ємець М. Ю. Тітов
В. В. Король І. В. Ткач
С. І. Кравченко О. С. Ткачук
М. В. Мазур В. Ю. Уркевич
Н. М. Мартинюк