Справа № 562/4235/25 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2026 року Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Саган Л.В., за участю захисника - адвоката Кисельової М.І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, особу з інвалідністю другої групи, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
роз`яснивши правопорушнику права, передбачені ст.268 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

18 грудня 2025 року о 17 год. 33 хв. у с.Кунин Рівненського району (колишнього Здолбунівського району) Рівненської області по вул.Плесо, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "VOLVO V70", номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні інкримінованого правопорушення не визнав. Пояснив суду, що 18 грудня 2025 року він не керував автомобілем, а лише стояв біля транспортного засобу марки "VOLVO V70" з номерним знаком НОМЕР_2 . Працівники поліції безпідставно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Дії працівників поліції вважає неправомірними. Просить суд не притягувати його до адміністративної відповідальності.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Кисельова М.І. подала до суду клопотання про закриття провадження у справі. В обгрунтування клопотання зазначає, що дії ОСОБА_1 невірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протягом астрономічного року постановою Здолбунівськогого районного суду Рівненської області від 30 травня 2025 року, яка набрала законної сили 05 вересня 2025 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що склад правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.Крім того, працівниками поліції відеофіксація велася не безперервно, а вибірково, документи складалися за відсутності  ОСОБА_1 . Стверджує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання та за станом здоров`я не вживає алкогольних напоїв. Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 544493 від 18 грудня 2025 року є незаконним, не відповідає вимогам чинного законодавства України. Просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вислухавши пояснення правопорушника, захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Згідно з ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю та об`єктивно підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 544493 від 18 грудня 2025 року, направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 грудня 2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18 грудня 2025 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6370142 від 18 грудня 2025 року, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та іншими доказами по справі.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.
Доводи захисника про те, що працівниками поліції порушено вимоги законодавства не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.
У графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 544493 від 18 грудня 2025 року вказано, що ОСОБА_1 від дачі пояснень та від підпису в протоколі відмовився. Будь-яких заперечень щодо складання протоколу матеріали справи не містять.
Порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який міститься у матеріалах справи. 
Суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які в процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного прийняття певних обставин.
Разом з тим, матеріали справи містять копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6370142 від 18 грудня 2025 року, з якої вбачається, що цього дня о 17 год. 33 хв. у с.Кунин Рівненського району (колишнього Здолбунівського району) Рівненської області по вул.Плесо, 1 ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки "VOLVO V70" з номерним знаком НОМЕР_2 , та під час зміни напрямку руху не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень за ч.4 ст.126 КУпАП. 
Порушником ОСОБА_1 на виконання вищевказаної постанови 12 січня 2026 року сплачено штраф у розмірі 20400 гривень, що стверджується квитанцією до платіжної інструкції АТ "Ощадбанк" від 12 січня 2026 року.
Таким чином, заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом розцінюються судом, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності.
Суд враховує надані порушником відомості щодо стану його здоров`я, зокрема наявність у нього захворювання та інвалідності ІІ групи. Однак, зазначені обставини не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується аргументів захисника про невірність кваліфікації правопорушення працівниками поліції за ч.1 ст.130 КУпАП, то такі судом відхиляються з огляду на наступне.
Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2025 року в справі № 562/3560/24 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за те, що він 15 жовтня 2024 року о 17 год. 31 хв. у с.Здовбиця Рівненського району (раніше Здолбунівського району) Рівненської області по вул.Глинській, 4 керував транспортним засобом марки "ВMW-Y3", номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різку зміну забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху. 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 вересня 2025 року, постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2025 року в справі №562/3560/24 залишено без змін.

Тобто, правопорушення, за яке ОСОБА_1 було приятнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, було вчинене ним 15 жовтня 2024 року.
Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачено повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП є повторність дій, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення.
Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає за вчинення повторно протягом року одного з правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від накладення адміністративного стягнення та визначається за фактом вчинення правопорушень.
Водночас ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах, доданих до протоколу, не зазначено про вчинення ОСОБА_1 протягом календарного року, починаючи з 18 грудня 2024 року, правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, немає будь-якого доказу, що свідчив би про повторність вчинення ОСОБА_1 відповідних дій та притягнення його до відповідальності за вчинення таких дій.
Доводи правопорушника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) ОСОБА_1 та його захисник суду не надали. 
За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку суду, не являються сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Оцінюючи докази в сукупності, суд вважає їх достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Невизнання вини правопорушником в інкримінованому адміністративному правопорушенні суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.
Враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно положень ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.
Разом з тим, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 13 серпня 2025 року Пенсійним фондом України, тому від сплати судового збору звільняється.
Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (Сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (Один) рік. 
На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч.1 ст.308 КУпАП).
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.308 КУпАП).
Реквізити для оплати штрафу: Рівненська область/м.Рівне; Отримувач: ГУК у Рівн.обл/Рівнен. обл./21081300; Код отримувача (ЄДРПУО):38012494; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA218999980313020149000017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

С у д д я