Справа № 2-554/11 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л. 
Провадження № 22-ц/811/4027/25 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 серпня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Копняк С. М.,
суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,
секретар судового засідання – Якимчук Л. С.,
з участю – заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року, у справі за ОСОБА_1 про перегляд рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року за нововиявленими обставинами, в справі позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс») до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11.
В обґрунтування заяви посилалася на те, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11 задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості. Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13 встановлено, що після отримання нею кредиту у сумі 50 000 доларів США під заставу належної їй квартири, її введено в оману ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким вона передала 45000 доларів США, що еквівалентно на момент передачі 227 250 грн, перебуваючи в офісі релігійної організації «Посольство Боже» у м. Львові. Вищезазначеним вироком суду встановлено, що зазначені кошти шахрайським шляхом привласнені обвинуваченими, внаслідок чого їй завдано матеріальної шкоди в розмірі 227250 грн. Зазначені обставини не були встановлені судом під час розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та не були і не могли бути їй відомі на той момент. Оскільки достовірно встановити факт шахрайського заволодіння кредитними коштами стало можливим лише після ухвалення вироку Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13, який є нововиявленою обставиною, що має значення для правильного вирішення справи та підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.
З наведених підстав просила переглянути за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м, Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Рішення Личаківського районного суду м, Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості – залишено в силі.
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , в апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
В апеляційній скарзі зазначає, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13 встановлено факт вчинення щодо ОСОБА_1 шахрайських дій після отримання кредиту у ВАТ «Банк Універсальний» у сумі 50 000 доларів США, у зв`язку з чим її визнано потерпілою у кримінальному провадженні. Факт вчинення кредитного договору № 049-2008-088 від 04 лютого 2008 року під впливом обману та тиску встановлено обвинувальним вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13. ОСОБА_1 була позбавлена права користуватися та розпоряджатися грошовими коштами, отриманими на підставі кредитного договору, внаслідок злочинних шахрайських дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які незаконно заволоділи грішми. Зазначені обставини не були та не могли бути відомі ОСОБА_1 на момент розгляду справи, а відтак є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. З наведених підстав просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з огляду на таке.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що сам по собі вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13 за відсутності встановленого факту недійсності договорів, на підставі яких рішенням суду стягнуто заборгованість, не є нововиявленою обставиною в розумінні частини першої статті 423 ЦПК України, яка може бути підставою для перегляду такого рішення суду.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.
Згідно зі частиною першою статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі № 19/028-10/13.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини 1 цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені (частина третя статті 424 ЦПК України).
Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року в справі № 2-2109/11, від 07 вересня 2022 року в справі № 298/1791/18, від 31 січня 2023 року в справі № 2-3991/11 та від 07 грудня 2023 року в справі № 554/1494/16.
Пропуск такого строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку із нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку, а у випадку відкриття провадження – залишення заяви без розгляду.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2023 року в справі № 554/1494/16 та від 19 листопада 2024 року в справі № 344/16968/16.
Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11 задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» 59924.85 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ 473406.31 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 1820 грн.
14 травня 2012 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11 набрало законної сили.
На виконання вищезазначеного рішення суду Личаківським районним судом м. Львова видано виконавчі листи.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року у справі № 2-554/11 замінено стягувача у виконавчому провадженні № 38159523 з примусового виконання виконавчого листа №2/1312/514/2012, виданого 02 серпня 2012 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором з АТ «Універсал Банк» на його правонаступника – ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс».
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року у справі № 2-554/11 замінено стягувача у виконавчому провадженні № 38159523 з примусового виконання виконавчого листа №2/1312/514/2012, виданого 02 серпня 2012 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором з АТ «Універсал Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс».
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року у справі № 2-554/11 замінено стягувача - АТ «Універсал Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» у виконавчому листі від 02 серпня 2012 року № 2/1312/514/2012 щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_5 , виданим на виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі №2/1312/514/2012 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2021 року у справі № 2-554/11 замінено стягувача - АТ «Універсал Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» у виконавчому листі від 02 серпня 2012 року № 2/1312/514/2012 щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_6 , виданим на виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі №2/1312/514/2012 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Як на нововиявлену обставину, ОСОБА_1 посилається на те, що вироком Залізничного районного суд м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13 встановлено, що отримані нею кредитні кошти шахрайським шляхом привласнено обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Саме зазначену обставину ОСОБА_1 вважає нововиявленою, яка має істотне значення для розгляду справи та існувала на час розгляду справи, але не була встановлена судами та не була і не могла бути відома їй на час розгляду справи, оскільки встановлена вироком Залізничного районного суд м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13 
Вироком Залізничного районного суд м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13, ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, призначено їм покарання та задоволено ряд цивільних позовів. 
Крім того, задоволено цивільний позов ОСОБА_1 та стягнуто солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 304 0191,59 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_10 змінено та звільнено останнього від призначеного судом покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, вирок суду в частині цивільних позовів потерпілих до обвинувачених скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18 лютого 2025 року ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_10 залишено без змін.
Вироком Залізничного районного суд м. Львова від 17 серпня 2023 року у справі № 461/15229/13 встановлено, що на початку 2008 року пастор релігійної організації «Нове Покоління» ОСОБА_11 , будучи введеним в оману, та беззаперечно довіряючи пасторам Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно з обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , не будучи обізнаним про злочинні наміри останніх, шляхом повідомлення власної історії про вкладення грошових коштів в їхню діяльність переконував прихожан релігійної організації «Нове Покоління» ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у вигідності вкладення грошових коштів в діяльність пасторів релігійної організації «Посольство Боже». Оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не мали нерухомого майна та грошових коштів, ОСОБА_11 спільно із ними переконували ОСОБА_1 , яка одночасно була матір`ю ОСОБА_13 , оформити кредит під заставу її однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . З метою оформлення кредиту, ОСОБА_11 залучив як позичальника прихожанку релігійної організації «Нове Покоління» ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 в свою чергу залучила до вказаного кредиту прихожанина Церкви «Посольство Боже» ОСОБА_6 при чому майновим поручителем виступала ОСОБА_1 . Отримавши у ВАТ «Банк Універсальний» кредит в сумі 50000 доларів США під заставу квартири ОСОБА_1 згідно з кредитним договором №049-2008-088 від 4 лютого 2008 року, цього ж дня, перебуваючи в офісі Церкви «Посольство Боже», за адресою АДРЕСА_2 під впливом пасторів вказаної Церкви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_1 була введена останніми в оману та переконана у вигідності вкладення грошових коштів в їхню діяльність. Як наслідок, ОСОБА_1 передала ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 45000 доларів США, що згідно з курсом Національного Банку України станом на 4 лютого 2008 року становило 227250 грн. Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , згідно з обвинувальним актом обвинуваченим ОСОБА_12 , та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_1 в загальній сумі 227250 грн.
Звертаючись із заявою про перегляд рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11 за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 обґрунтовує її наявністю підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України. 
Разом з тим, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання таким рішенням законної сили. Такий строк є присічним, тобто він за будь-яких обставин не підлягає поновленню, незалежно від поважності причин його пропуску, які взагалі не оцінюються.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2024 року в справі № 2-747/11.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду 02 жовтня 2023 року із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11, яке набрало законної сили 14 травня 2012 року.
Таким чином, ОСОБА_1 пропустила присічний трирічний строк на подання відповідної заяви, на що суд першої інстанції уваги не звернув, помилково відкривши провадження у справі та розглянувши заяву ОСОБА_1 по суті.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Враховуючи неправильне застосування судом норм процесуального права, яке привело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11за нововиявленими обставинами без розгляду.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). Такого клопотання в справі на даний час не заявлено. Тому підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні. 
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 377, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_4 , задовольнити частково.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2025 року скасувати, прийняти нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2012 року у справі № 2-554/11 – залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий        С. М. Копняк

Судді:         О. М. Ванівський

Р. П. Цяцяк