П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/17947/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В.,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2026 року, прийняте у складі суду судді Білостоцького О.В. в місті Одеса, за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 450366,71 грн. та по військовому збору, що сплачуються за результатами річного декларування у розмірі 46 061,13 грн.
В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначив, що ОСОБА_1 має заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування та по військовому збору, що сплачуються за результатами річного декларування, визначену податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС в Одеській області №1908/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року та №1909/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року. Відповідач за первісним позовом своєчасно податковий борг не сплатила, що стало підставою для звернення Головного управління ДПС в Одеській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.
30 липня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов зустрічний адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області №1908/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року, №1909/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року та №1904/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач зазначила, що договір про прощення частини боргу за кредитним договором з АТ "Альфа-Банк" нею ніколи не укладався. Крім того, АТ "Альфа-Банк" (після перейменування - АТ "Сенс Банк") по цей час обраховує їй заборгованість за кредитним договором №800001522 від 16.08.2007 року, про що свідчить його звернення в 2022 ропі до Київського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості у розмірі 796 887,09 грн., яка складається з суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 176145,57 грн. та суми заборгованості за інфляційними витратами у розмірі 620741,51 грн. від заборгованості по кредиту у розмірі 1957183,04 грн. Враховуючи вказане, позивач вважає податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №1908/15-32-24-04-20, №1909/15-32-24-04-20 та №1904/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2026 року первісний адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 450 366,71 грн. на бюджетний рахунок UA838999980333109341000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/ Одеській області. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості з військового збору, що сплачуються за результатами річного декларування у розмірі 46 061,13 грн. на бюджетний рахунок UA6289999803130300630000150001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/ Одеська міська. Взадоволенні зустрічного адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним дослідженням доказів і обставин у справі, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення про відмову Головному управлінню ДПС в Одеській області у первісному позові та задоволення зустрічного позову.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що перевірка проводилась відносно фізичної особи платника податків ОСОБА_1 та відповідно податкові повідомлення-рішення прийняті відносно фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , вважаються узгодженими і саме за нею обраховується податковий борг. Апелянт зазначає, що «прощення боргу» та надання «додаткового блага» не відбулося, оскільки станом на 10 вересня 2025 року заборгованість по кредиту обраховувались у тому же розмірі, що і станом на 05 квітня 2013 року.
Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС в Одеській області, її податкова адреса – АДРЕСА_1 .
16.08.2007 року між ОСОБА_1 (як позичальником) та закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (як кредитором або банком) (далі – сторони) було укладено кредитний договір №800001522 (далі – кредитний договір) (а.с. 55), за п.2 розділу 1 якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах:
сума кредиту – 84 000,00 дол. США;
процента ставка – 12,25 % річних;
дата остаточного повернення кредиту – 16.08.2022 року
основне забезпечення: іпотека об`єкта нерухомості, а саме трикімнатна квартира (далі – предмет нерухомості/ об`єкт іпотеки), за номером 56, що знаходиться у будинку  АДРЕСА_2 .
16.08.2007 року між ОСОБА_1 (як іпотекодавцем) та закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (як іпотекодержателем) (далі – сторони) було укладено іпотечний договір №800001522-И (далі – іпотечний договір) (а.с. 56-59), за п.1.1 якого іпотекодавець у забезпечення виконання зобов`язання, визначеного у статті 2 цього Договору, передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене у пункті 3.1. цього Договору, що надалі іменується «предмет іпотеки», а іпотекодержатель приймає його у іпотеку та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, якщо інше не встановлено законом.
За п.2.1 та п.3.1 іпотечного договору вбачається, що згідно з цим Договором іпотекою забезпечується кожна та всі із вимог іпотекодержателя, що випливають із основного договору із всіма змінами та доповненнями до нього, за умовами якого іпотекодавець зобов`язується перед іпотекодержателем повернути наданий йому кредит не пізніше 16 серпня 2022 року в розмірі 84 000,00 дол. США, сплатити відсотки за користування кредитом згідно умов основного договору в розмірі 12,25% річних, сплатити пеню за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за його користуванням, а також здійснювати всі інші платежі в порядку та на умовах, що визначені Основним договором та/або цим Договором. 
Предметом іпотеки за цим договором є квартира, що складається із 3 кімнат, загальною площею 68,0 кв. м та житловою площею 36,8 кв. м, що знаходиться за адресою;  АДРЕСА_3 , та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради 16.12.1998 року, за реєстром №19-11034, та договору дарування, посвідченого Юрасовою А.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.
Згідно п.6.1 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків, зокрема, у випадку невиконання основного зобов`язання.
Водночас, ОСОБА_1 не було виконано умови кредитного та іпотечного договорів в частині сплати кредиту, внаслідок чого акціонерне товариство «Альфа-Банк» (попередня назва - закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк») звернулось до суду. Рішенням Київського районного суду м. Одеси. від 29.07.2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру за номером (АДРЕСА-1), що складається з трьох кімнат та знаходиться у будинку (АДРЕСА-1), на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №800001522 від 16.08.2007, яка станом на 05.04.2013 року складає 1 957 183,04 грн. (а.с.61). Вказані обставини сторонами по справі не заперечувались.
Згідно довідки АТ «Альфа-Банк» від 23.12.2019 року про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу (а.с. 224) ОСОБА_1 було повідомлено, що банк 04.07.2019 року задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (рішення державного реєстратора ОСОБА_2 , комунальне підприємство "Агенція реєстраційних послуг", Одеська обл. №47667148 від 08.07.2019 року), а саме: трикімнатної кватири, загальною площею 68,0 кв.м, житловою 36,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (далі - предмет іпотеки), яка знаходилась в іпотеці банку відповідно до умов іпотечного договору №800001522-И від 16.08.2007 року та кредитного договору №800001522 від 16.08.2007 року. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 607 000,00 грн. Таким чином, після здобуття банком права власності на предмет іпотеки, залишок заборгованості за кредитним договором №800001522 від 16.08.2007 року (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом НБУ станом на 04.07.2019 року склав: 112 512 809,10 грн. У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість ОСОБА_1 прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором №800001522 від 16.8.2007 року. У відповідності до вимог ПК України, до складу річного доходу ОСОБА_1 за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 1 958 621,01 грн. Отриманий дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1,5%, які ОСОБА_1 , відповідно до вимог чинного законодавства, самостійно повинна сплатити до Державного бюджету України.
На підтвердження надіслання 24.12.2019 року вищевказаної довідки на податкову адресу ОСОБА_1 , акціонерним товариством «Альфа-Банк» надано реєстр №427 рекомендованих почтових відправлень, що пересилається в межах України (п.7 реєстру) (а.с.221) та список №11048 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Чернігів 24 (п.9) (а.с.222).
Головним управлінням ДПС в Одеській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року з питань сплати до бюджету належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору. За результатами вищевказаної перевірки було складено Акт №52722/15-32-24-04-20 від 04.12.2024 року (а.с. 17-24).
В Акті перевірки вказано, що ОСОБА_1 протягом 2019 року отримала доходи, які згідно з ПК України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи, зокрема, у III кварталі 2019 року нею було отримано дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прошеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 1 958 621,01 грн. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованих фізичною особою в податковій декларації про майновий стан та доходи, встановлено, що за перевіряємий період на користь ОСОБА_1 за 2019 рік відображено нарахування та виплата, зокрема, але не виключно, -за ознакою доходу « 126» дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПКУ), зокрема, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, що перевищує у 2019 році - 1043,25 грн. Враховуючи вказане, перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг за кредитом, що отриманий на придбання житла (іпотечний кредит)) та інших доходів. Також перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 вимог ПК України в частині неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік.
У висновках Акту перевірки зазначено, що документальною невиїзною перевіркою встановлені порушення ОСОБА_1 :
- пп.179.1 ст.179, п.179.2 ст.179, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, внаслідок чого встановлено неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік;
- п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п. «б» п.171.2 ст.171, п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179 ПК України в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за період, що перевірявся, на суму 352 551,78 грн.;
- п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162, п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.б п.171.2 ст.171, п.167.1 ст.167, п.179.1 ст.179, п.179.7 ст.179, п.п.1.2 п.16 прим.1 підрозд.10 розд.ХХ «Перехідні положення» ПК України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за період, що перевірявся, на суму 29 379,31 грн.
Враховуючи встановлення вищевказаних порушень в Акті перевірки №52722/15-32-24-04-20 від 04.12.2024 року, податковим органом було винесено:
- податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №1908/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року (а.с. 28-29), яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 440 689,72 грн.;
- податкове повідомлення-рішення (форма «Р») №1909/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року (а.с. 26-27), яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 36 724,14 грн.;
- податкове повідомлення-рішення (форма «ПС») №1904/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року (а.с. 30-31), яким до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік застосовано штрафні санкції у сумі 340,00 грн.
Відповідно до розрахунку податкового боргу (а.с. 5), довідки-розрахунку податкового боргу (а.с. 6) та відомостей з інтегрованої картки платника податків (а.с. 7-8) станом на 15.05.2025 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 496 427,84 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 450 366,71 грн., та з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 46 061,13 грн.
Вказана податкова заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті нарахування фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 суми податкових зобов`язань податковими повідомленнями-рішеннями (форма «Р») №1908/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року (а.с.28-29) та нарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (форма «ПС») №1904/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року (а.с.30-31).
Податкова заборгованість з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування виникла в результаті нарахування відповідачу суми податкових зобов`язань внаслідок винесення податкового повідомлення-рішення (форма «Р») №1909/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року (а.с.26-27)
Податкові повідомлення-рішення направлялись контролюючим органом на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами адміністративної справи (а.с. 32).
Через несплату відповідачем податкової заборгованості, податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №0006773-1305-1532 від 12.03.2025 року (а.с. 9) на суму 496 427,84 грн., яку було направлено платнику податків рекомендованим листом (а.с. 11).
Враховуючи, що ОСОБА_1 самостійно наявну за нею вищевказану податкову заборгованість сплачено не було, податковий орган звернувся до суду з позовом, який розглядається судом як первісний.
Водночас, не погоджуючись із вищевказаними ППР №1908/15-32-24-04-20, №1904/15-32-24-04-20 та №1909/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року, з яких складається податкова заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами, та по військовому збору, яка була нарахована на отримане додаткове благо, що виникло внаслідок прощення частини боргу за кредитним договором, ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що АТ "Сенс Банк" по цей час обраховує їй заборгованість за кредитним договором №800001522 від 16.08.2007 року, про що свідчить звернення банківської установи в 2022 ропі до Київського районного суду м. Одеси в межах провадження по справі №947/16971/22 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 796 887,09 грн. 
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням ДПС в Одеській області протягом часу розгляду справи було доведено обґрунтованість висновків акту перевірки, на підставі яких були винесені податкові повідомлення-рішення від 14.01.2025 року, а тому позовні вимоги зустрічного позову про визнання протиправними та скасування зазначених рішень контролюючого органу задоволенню не підлягають, натомість позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 450 366,71 грн. та по військовому збору, що сплачуються за результатами річного декларування у розмірі 46 061,13 грн., є обґрунтованими та документально підтвердженими.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному ПК України. 
За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п.16.1.4 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
Згідно п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
За п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, але не виключно, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків розміру однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також основної суми боргу платника податку перед кредитором - фінансовою установою при виконанні таким кредитором рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків розміру однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу, виконання кредитором - фінансовою установою рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність. Кредитор, у тому числі кредитор - фінансова установа, зобов`язаний включити суму боргу, прощеного (анульованого) за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, суму боргу згідно з рішенням суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено (анульовано), виконано рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, а також неповідомлення кредитором - фінансовою установою про виконання рішення суду про звільнення боржника - фізичної особи від боргів у справі про неплатоспроможність у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Тобто, аналізуючи чинні приписи ПК України, суд доходить висновку, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку також включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25% розміру однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. При цьому, кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника про прощення (анулювання) боргу шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу.
При цьому, кредитор зобов`язаний включити суму боргу, прощеного (анульованого) за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено (анульовано), а боржник зобов`язаний самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації.
Варто зазначити, що у 2019 році розмір такого доходу становить 1043,25 грн. (4173 грн. х 25%).
Крім того, порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст. 168 Кодексу. 
Згідно п.п.168.2.1 п.168.2 ст.168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів. 
Особою, яка не є податковим агентом, вважається нерезидент або фізична особа, яка не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності або не є особою, яка перебуває на обліку у контролюючих органах як особа, що провадить незалежну професійні діяльність (п.п.168.2.2 п.168.2 ст. 168 ПК України).
Одночасно доходи, визначені ст.163 ПК України, є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5% від об`єкта оподаткування (п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України).
За п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані, зокрема, але не виключно:
вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього Кодексу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.
подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього Кодексу таке подання є обов`язковим.
Як було встановлено судом, ОСОБА_1 не було виконано умови кредитного договору №800001522 від 16.08.2007 року та іпотечного договору №800001522-И від 16.08.2007 року, укладеного із закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» в частині сплати кредиту, внаслідок чого акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2014 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,0 кв.м, житловою 36,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (далі – предмет іпотеки) на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №800001522 від 16.08.2007 року, яка станом на 05.04.2013 року складала 1 957 183,04 грн. 
04.07.2019 року банківська установа задовольнила забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, який знаходився в іпотеці банку відповідно до умов іпотечного договору №800001522-И від 16.08.2007 року та кредитного договору №800001522 від 16.08.2007 року, та оцінила вказаний предмет іпотеки на рівні 607 000,00 грн. 
У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість, ОСОБА_1 було прощено (анульовано) залишок заборгованості за кредитним договором №800001522 від 16.08.2007 року, що було зазначено у довідці АТ «Альфа-Банк» від 23.12.2019 року (а.с. 224) про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу. Також у вказаній довідці було окремо зазначено, що до складу річного доходу ОСОБА_1 за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 1 958 621,01 грн., який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1,5%, які ОСОБА_1 повинна була самостійно сплатити до Державного бюджету України.
Аналізуючи вищевказані обставини, податковим органом при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки було правомірно встановлено факт отримання ОСОБА_1 доходу як додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту) (а.с. 166, 214) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, що перевищує у 2019 році - 1043,25 грн., у загальному розмірі 1 958 621,01 грн.
Крім того, враховуючи той факт, що АТ «Альфа-Банк» дотрималось порядку повідомлення ОСОБА_1 про отримання нею доходу у вигляді прощеного боргу шляхом надіслання 24.12.2019 року вищевказаної довідки від 23.12.2019 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податку, то суд доходить висновку, що ОСОБА_1 існував обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації за 2019 рік.
Суд першої інстанції вірно відхилив твердження ОСОБА_1 про те, що вона не мала обов`язку у 2019 році сплачувати податок з такого доходу та відображати його у річній податковій декларації про майновий стан та доходи, оскільки з нею не укладався договір про прощення боргу, оскільки матеріалах справи наявні складення банком довідки про прощення (анулювання) боргу та докази направлення вказаної довідки на адресу позивача (а.с. 221-22, 224).
Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Таке прощення є безумовним одностороннім правочином.
Аналіз статті 605 ЦК України свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині, хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу.
У розрізі фактичних обставин даної справи, прощення боргу втілене в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, докази відмови банку від вказаного одностороннього правочину в порядку ст. 214 ЦК України в матеріалах справи відсутні, а тому в аспекті положень частини першої статті 204 ЦК України такий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним. 
Про прощення заборгованості банком було повідомлено податковий орган у встановленому законом порядку.
У цьому контексті, подальші дії банку, спрямовані на стягнення заборгованості, яка була прощена, виходять за межі предмету даного спору та можуть бути предметом окремого оскарження в суді цивільної юрисдикції.
Щодо заявлення первинного позову до фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , а не фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що вказані обставини були предметом дослідження у підготовчому засіданні суду першої інстанції 18.11.2025 року, за результати якого судом було уточнено суб`єктний склад сторін.
За вищенаведених умов суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Головним управлінням ДПС в Одеській області протягом часу розгляду справи було доведено обґрунтованість висновків акту перевірки, на підставі яких були винесені податкові повідомлення-рішення від 14.01.2025 року №1908/15-32-24-04-20, яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та №1909/15-32-24-04-20, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, а тому позовні вимоги зустрічного позову про визнання протиправними та скасування зазначених рішень контролюючого органу задоволенню не підлягають. 
При цьому, відповідно до п.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи. 
Матеріали справи не містять доказів подання ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 рік, що також свідчить про обґрунтованість винесення Головним управління ДПС в Одеській області податкового повідомлення-рішення №1904/15-32-24-04-20 від 14.01.2025 року, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у сумі 340,00 грн., та одночасно про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову і в цій частині.
Згідно приписів пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).
У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання та з метою вжиття заходів щодо її погашення, податковим органом було направлено на податкову адресу ОСОБА_1 податкова вимогу та податкові-повідомлення рішення.
Відповідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному ПК України. 
За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України).
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 450 366,71 грн. та по військовому збору, що сплачуються за результатами річного декларування у розмірі 46 061,13 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2026 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2026 року за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька