САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2118/26 
Провадження №2/726/691/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
19.08.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., 
з участю секретаря судових засідань Колісник А.Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк», звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у якому просить стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101768907018709 від 20.01.2026 у розмірі 19 040,95 грн, яка складається з:
15000 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом;
3527,93 грн - залишок заборгованість за процентами;
513,02 грн -загальний залишок заборгованості за пенею.
У позові представник позивача вказує, що 20.01.2026 ОСОБА_2 уклала кредитний договір ABH0CT155101768907018709, щодо надання кредиту в розмірі 15000.00 грн, строком на 6 місяців (тобто до 19.07.2026) зі сплатою процентів у розмірі 85,00% щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.
АТ «А-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, а саме надав відповідачці кредит згідно з умовами кредитного договору, однак відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом.
У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, з посиланням на відповідні правові норми та докази, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним Договором, станом на 03.06.2026, в розмірі 19 040,95 грн.
Також позивач просить стягнути із відповідачки судові витрати у справі.
Від відповідача ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 19.06.2026 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
03.08.2026 року ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці закрито підготовче судове засідання та призначено судове засідання на 19.08.2026 року.
У судове засідання, представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві та окремо доданому клопотанні до неї, просив суд розглянути справу за відсутності представника банку. У випадку неявки відповідача не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик, про що свідчать матеріали справи. Жодних клопотань від нього не надходило, відзив на позов не скерував.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд розглянув письмові матеріали справи, встановив фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідив та оцінив надані докази в сукупності, а тому доходить такого висновку.
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд встановив, що згідно із даних Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101768907018709 від 20.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до банку та просив надати йому кредит на споживчі потреби, сумою 15000,00 грн на 6 місяців, зі строком повернення до 19.07.2026 включно. Процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі платежу визначеного пунктом 7 цієї Заяви. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік. Розмір щомісячного платежу - 3156,12 грн. Денна процентна ставка становить - 0.15%. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - НОМЕР_3.
У п. 12 Заяви вказано, що у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн ) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу.
Підписуючи таку Заяву 20.01.2026 ОСОБА_1 кваліфікованим електронним підписом 026a1fbe1c0c14f2347c304d037de45502f43747 34adcf238a3570c017c31c495a, додатково підтвердило, що ознайомлена з дійсними Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms , та до укладання цієї угоди ознайомлена з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням: www.abank.com.ua.
Також сторони погодили, що ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір.
До матеріалів справи позивач долучив також Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» у якому містяться основні умови кредитування, інформація щодо річної процентної ставки, загальної вартості кредиту та порядку його повернення, які були доведені до відома ОСОБА_1 , а також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором.
Крім того надані: Заява відповідача про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 24.08.2025; Довідка лімітів по картці (рахунку) та Довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб.
Позивач підтверджує факт видачі кредиту меморіальним ордером від 20.01.2025, згідно із даними якого 20.01.2026 на рахунок ОСОБА_1 перераховано грошові кошти у розмірі 15000 грн, як видача кредиту за договором № ABH0CT155101768907018709 від 20.01.2026.
До матеріалів справи позивач долучає також виписку по кредиту клієнта ОСОБА_1 , із якої вбачаються проведені операції за карткою у період з 20.01.2026 по 03.06.2026 та підтверджується факт користування кредитними коштами.
Із наданого суду розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT155101768907018709 від 20.01.2026, укладеного між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом ОСОБА_1 встановлено, що остання станом на 03.06.2026 має заборгованість - 19 040,95 грн, яка складається з:
15000,95 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
3527,93 грн - загальний залишок заборгованості за процентами;
0 грн - загальний залишок заборгованості за комісією;
513,02 грн - загальний залишок заборгованості за пенею.
Доказів добровільної оплати заборгованості суду не надано.
Також суду надано копію паспорта відповідачки та документи на підтвердження повноважень банку і представника.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України, визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно з положеннями статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Так, з наданих представником позивача та досліджених судом доказів установлено, що 20.01.2026 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення вищезазначеного кредитного договору та отримання кредиту. На підставі підписаних заяв між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір та останній наданий кредит на рахунок у розмірі 15000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 85 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява разом з Умовами та правилами, які викладені на сайті https://a-bank.com.ua, складає між нею та банком кредитний договір. Сторонами Договору погоджено усі умови кредитування.
Відповідно до вказаного Договору відповідачці надано кредит у розмірі 15000 грн, що підтверджено документально. Таким чином АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов Договору.
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Поряд із вищезазначеним, суд встановив, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті.
Згідно з розрахунком заборгованості нарахування відсотків відбувалося за погодженою сторонами відсотковою ставкою.
Оскільки відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором добровільно не виконує належним чином, так як доказів належного виконання зобов`язань суду не надано, остання, як боржниця не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, таким чином у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржниці ОСОБА_1 повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом.
Із розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT155101768907018709 від 20.01.2026, укладеного між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 , встановлено, що остання станом на 03.06.2026 має заборгованість - 18 527,93 грн, яка підтверджена проведеним позивачем розрахунком, який відповідачкою не спростовано.
Суд погоджується із проведеним розрахунком позивача лише в частині заборгованості за кредитом та відсотками.
Що стосується заборгованості за пенею, суд вважає безпідставним включення позивачем до суми заборгованості, яка підлягає стягненню пені, з посиланням на положення пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» 15 листопада 2016 року № 1734-VIII зважаючи на таке.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зазначене також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24).
Вказане свідчить, що судом касаційної інстанції визначено єдиний підхід щодо застосування норм права до правовідносин, які випливають, зокрема й з споживчого кредиту та щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року.
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням позичальником грошових зобов`язань за кредитним договором, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Висновки суду.
З аналізу встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносинам, які виникли з укладеного кредитного договору, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, беручи до уваги, що позивач надав достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачкою, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, а з відповідачки ОСОБА_3 потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101768907018709 від 20.01.2026, станом на 03.06.2026, у розмірі - 18 527,93 грн, тобто за виключенням пені - 513,02 грн, у стягненні якої суд відмовляє.
Розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення.
Згідно із положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662 гривні 40 копійок, із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження, у зв`язку із подачею документів в електронній формі (платіжне доручення № 600531558780 від 03.06.2026).
Оскільки вимоги позивача суд задовольнив частково на 97,31 % (18 527,93 х100/19 040,95), відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 2 590,79 грн (2662,40 х 97,31 %).
На підставі ст. 42 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610- 612, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 141,211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-289,354 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ :
Позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (код ЄДРПОУ 14360080, рах. № НОМЕР_2 , МФО 307770) заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101768907018709 від 20.01.2026, станом на 03.06.2026, у розмірі 18 527 (вісімнадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 93 копійки.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», код ЄДРПОУ 14360080, понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 590 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто) гривень 79 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено та пілписано 24.08.2026 року. 
Головуючий суддя | С. В. Мілінчук