Справа № 711/952/26
Провадження № 2/712/2672/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року          м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого – судді Пономаря В.О.,
за участі секретаря судового засідання Рясик Д.Д.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
І. Описова частина
1.1. Короткий виклад позиції позивача та відповідача
У лютому 2026 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2011. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2025 змінено визначений попереднім судовим рішенням розмір аліментів та постановлено стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач зазначає, що при визначенні такого розміру аліментів не було повною мірою враховано його сімейний, матеріальний стан та стан здоров`я. Після розірвання шлюбу з відповідачкою він створив іншу сім`ю, у якій має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина ОСОБА_6 є особою з інвалідністю II групи безстроково, потребує постійного лікування та сторонньої допомоги, а малолітня донька страждає на бронхіальну астму й алергічний риніт та також потребує систематичного лікування.
Крім того, внаслідок виробничої травми позивач має інвалідність III групи безстроково, втратив 55 відсотків професійної працездатності, потребує протезування лівого ока, медичного нагляду та лікування. Отримуваного ним доходу, за його твердженням, недостатньо для одночасної сплати аліментів у визначеному розмірі та забезпечення власних потреб, лікування дружини й утримання малолітньої доньки.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить зменшити розмір аліментів, установлених заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2025, з 1/4 до 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.
Відповідачка ОСОБА_3 правом на подання відзиву не скористалася.
1.2. Рух справи в суді першої інстанції, процесуальні рішення
Позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 04.02.2026 надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.02.2026 справа направлена за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.03.2026 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано п`ятиденний строк для усунення недоліків.
Представником позивача ОСОБА_1 06.03.2026 подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.03.2026 відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 09.04.2026 вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
1.3. Позиції сторін в судовому засіданні
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що заочне рішення про стягнення аліментів позивач не оскаржував, оскільки між сторонами існувала домовленість щодо добровільного виконання ним обов`язку з утримання сина. Надалі між сторонами виникли непорозуміння щодо порядку та розміру сплати аліментів, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Наголосила, що позивач несе витрати на лікування малолітньої доньки та дружини, а також має витрати, пов`язані з власним станом здоров`я, що істотно впливає на його матеріальний стан і можливість сплачувати аліменти на сина у раніше визначеному розмірі.
Відповідачка ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.
ІІ. Мотивувальна частина рішення
2.1. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до п. 17 вказаної постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Вимогами ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
2.2. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.12.2018 у справі № 711/8852/18 зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2025 у справі № 711/6472/25 позов ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням від 06.12.2018, та постановлено стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків установленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 22.08.2015 зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 1176. 
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 убачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААА № 917958 ОСОБА_2 за результатами повторного огляду від 27.12.2011 встановлено третю групу інвалідності безстроково. Причиною інвалідності зазначено трудове каліцтво органу зору. Згідно з випискою з акта огляду МСЕК ступінь втрати його професійної працездатності визначено у розмірі 55 відсотків безстроково.
Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 540733 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами первинного огляду від 07.08.2020 встановлено другу групу інвалідності безстроково. Причиною інвалідності зазначено загальне захворювання.
Медичними документами також підтверджується наявність захворювань у малолітньої ОСОБА_5 . Зокрема, у висновку лікаря від 31.10.2025 дитині встановлено діагноз «алергічний риніт, неуточнений» та надано рекомендації щодо лікування.
Згідно з консультаційним висновком дитячого алерголога Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 08.12.2025 ОСОБА_5 встановлено діагнози: бронхіальна астма, легкий персистуючий перебіг, неконтрольована; цілорічний алергічний риніт; полісенсибілізація до кліщів домашнього пилу, альтернарії, домашніх тварин, пилку весняних дерев і бур`янів.
Дитині рекомендовано нагляд дитячого алерголога, проведення елімінаційних заходів, застосування інгаляційних та антигістамінних лікарських засобів, а також повторний огляд через три місяці або в разі загострення захворювання.
Відповідно до довідки від 19.12.2025 № 000000000084 ОСОБА_2 працює у ТОВ «ЕЛІТ-УКРАЇНА» з 01.08.2018. За період із 01 січня до 30.11.2025 йому нараховано дохід у загальному розмірі 398 344,85 грн, із якого утримано 91 619,33 грн. Сума доходу, виплаченого після проведення утримань, становила 306 725,52 грн, тобто в середньому близько 27 884,14 грн щомісячно.
Медичними документами підтверджується, що ОСОБА_6 , якій безстроково встановлено другу групу інвалідності, протягом 2025 року проходила медичні обстеження.
За результатами ультразвукового дослідження органів черевної порожнини, нирок та сечового міхура від 29.07.2025 у неї виявлено ознаки хронічного холецистопанкреатиту, застійні явища у жовчному міхурі, правобічний нефроптоз І–ІІ ступеня та наявність мікролітів в обох нирках.
Щодо стану здоров`я малолітньої ОСОБА_5 до матеріалів справи долучено також результати лабораторного дослідження, зокрема від 29.11.2025 № 02149785. 
На підтвердження витрат, пов`язаних із лікуванням та медичним обслуговуванням, до матеріалів справи долучено розрахункові документи про оплату медичних послуг.
Отже, судом установлено, що ОСОБА_2 має третю групу інвалідності, перебуває у зареєстрованому шлюбі, є батьком двох неповнолітніх дітей та несе обов`язок щодо їх утримання. Його дружина має другу групу інвалідності та захворювання, що потребують медичного спостереження, а малолітня донька ОСОБА_9 має хронічні алергічні захворювання і потребує лікування. Разом із тим ОСОБА_2 працевлаштований та отримує регулярний дохід.
2.3. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Вирішуючи спір, суд ураховує, що предметом розгляду цієї справи є не перевірка правильності та обґрунтованості заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2025, а встановлення наявності передбачених ст. 192 СК України підстав для подальшої зміни визначеного цим рішенням розміру аліментів.
Отже, позивач повинен довести, що після визначення попереднього розміру аліментів відбулася така зміна його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я або виникли інші істотні обставини, які об`єктивно впливають на його можливість сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Статті 182, 192 СК України передбачають оцінку сукупності обставин, зокрема стану здоров`я і матеріального становища дитини та платника аліментів, наявності у платника інших дітей і дружини, яка потребує утримання.
Судом установлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано 22.08.2015, їхня донька ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , третю групу інвалідності позивачу встановлено безстроково у 2011 році, а його дружині другу групу інвалідності - у 2020 році.
Отже, зазначені обставини існували до ухвалення заочного рішення від 22.08.2025 та самі по собі не можуть вважатися зміною сімейного стану або стану здоров`я позивача, що настала після визначення чинного розміру аліментів.
Разом із тим під час вирішення питання про зміну розміру аліментів суд оцінює не лише час виникнення окремої обставини, а й її фактичний вплив на актуальний матеріальний стан платника та можливість належно виконувати обов`язки щодо всіх дітей.
У малолітньої доньки позивача діагностовано алергічний риніт, бронхіальну астму з легким персистуючим неконтрольованим перебігом та полісенсибілізацію. Дитині рекомендовано постійний нагляд алерголога, елімінаційні заходи, застосування інгаляційних і антигістамінних лікарських засобів.
Наведені обставини підтверджують наявність у позивача додаткового обов`язку брати участь у витратах на лікування та належне утримання малолітньої доньки. Суд також ураховує наявність у дружини позивача другої групи інвалідності та захворювань, які потребують медичного спостереження.
Водночас сам факт наявності у платника аліментів іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів без доведення відповідного погіршення його матеріального стану. Такий висновок відповідає підходу Верховного Суду, викладеному, зокрема, щодо застосування ст. 192 СК України (див. постанову ВС від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20).
Оцінюючи матеріальне становище позивача, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 з 01.08.2018 працює у ТОВ «ЕЛІТ-УКРАЇНА» та отримує регулярний дохід. За період із січня до листопада 2025 року йому нараховано 398 344,85 грн доходу, а після проведення утримань виплачено 306 725,52 грн, що становить у середньому 27 884,14 грн на місяць.
Доказів звільнення позивача з роботи, істотного зменшення його заробітку, втрати ним працездатності після ухвалення рішення від 22.08.2025 або відсутності можливості продовжувати трудову діяльність матеріали справи не містять.
Третя група інвалідності та втрата 55 відсотків професійної працездатності встановлені позивачу ще у 2011 році. Незважаючи на стан здоров`я, він тривалий час працює та має постійне джерело доходу. Тому сам факт установленої інвалідності не підтверджує неможливості сплати аліментів у визначеній судом частці.
Надані позивачем розрахункові документи також не дають можливості встановити точний розмір його постійних витрат на лікування. Частина платіжних документів датована ще 2022 роком, а в документах про оплату медичних послуг не зазначено особу пацієнта, конкретний перелік наданих послуг і захворювання, у зв`язку з яким вони надавалися. Такі документи підтверджують здійснення відповідних платежів, однак не доводять, що всі зазначені витрати є актуальними, систематичними та безпосередньо понесені позивачем на власне лікування, лікування його дружини або доньки.
Крім того, до матеріалів справи не надано відомостей про розмір доходів дружини позивача, одержуваних нею пенсійних чи інших соціальних виплат, фактичний щомісячний розмір витрат на її лікування та лікування доньки, а також доказів перебування дружини виключно на утриманні позивача.
Отже, позивач не довів такого істотного погіршення свого матеріального становища, яке б давало підстави для зменшення розміру аліментів до заявленої ним 1/8 частини заробітку (доходу).
При цьому відсутність відзиву відповідачки та її неявка у судове засідання не звільняють позивача від обов`язку довести підстави позову та не є підставою для автоматичного задоволення вимог у заявленому розмірі.
Визначаючи належний розмір аліментів, суд має забезпечити справедливий баланс між інтересами обох дітей позивача, його матеріальними можливостями та необхідністю збереження достатнього рівня утримання неповнолітнього ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 на час розгляду справи досяг шістнадцятирічного віку. Позивач не надав доказів зменшення потреб сина або зміни його матеріального становища, яка б виправдовувала істотне скорочення розміру утримання. З огляду на вік дитини її повсякденні потреби в харчуванні, одязі, навчанні, лікуванні та соціальному розвитку об`єктивно не зменшилися.
Зменшення аліментів до 1/8 частини доходу призвело б до непропорційного скорочення участі батька в утриманні сина та фактичного перекладення більшої частини відповідних витрат на матір дитини, що не узгоджується з принципом рівності обов`язків батьків і необхідністю забезпечення найкращих інтересів дитини.
Водночас залишення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу не повною мірою враховувало б підтверджену матеріалами справи необхідність участі позивача в утриманні іншої малолітньої дитини, яка має хронічні захворювання і потребує систематичного медичного нагляду та лікування, а також стан здоров`я його дружини.
Ураховуючи сукупність установлених обставин, зокрема наявність у позивача двох неповнолітніх дітей, стан здоров`я позивача, його дружини та малолітньої доньки, регулярний і достатньо стабільний дохід позивача, відсутність доказів повної або істотної втрати ним платоспроможності, а також необхідність забезпечити належний рівень утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , суд вважає справедливим та пропорційним зменшити розмір аліментів із 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача.
2.4. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем під час подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1 064,96 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач просив зменшити розмір аліментів із 1/4 до 1/8 частини його заробітку (доходу). За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів із 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу). Отже, позовні вимоги задоволено на 2/3 від заявленого обсягу.
З огляду на часткове задоволення позову з відповідачки на користь позивача потрібно стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 709,97 грн (1 064,96 грн х 2/3).
Решта сплаченого судового збору в розмірі 354,99 грн покладається на позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 49, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.08.2025 у справі № 711/6472/25, та стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 709 грн 97 коп. як відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 14.07.2026.
Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя           В.О. Пономар