ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7629/26 Справа № 212/1146/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року м. Кривий Ріг 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.,
учасники справи:
заявник (боржник) – ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи:
ОСОБА_2 (стягувач),
державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чумак Олена Вікторівна, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гайдаш Євгеній Владиленович, на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2026 року, постановлену суддею Науменком Я.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, дата складення повного судового рішення 15 травня 2026 року,

ВСТАНОВИВ

У січні 2026 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гайдаш Є.В., звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Чумак О.В., в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Чумак О.В., яка полягає у неврахуванні під час розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №75910321 грошових переказів, здійснених з банківського рахунку ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на загальну суму 124 000,00 грн; зобов`язати державного виконавця провести повторний розрахунок заборгованості боржника зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 75910321 за виконавчим листом №215/4987/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 з урахуванням грошових переказів, здійснених боржником на загальну суму 124 000,00 грн.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2026 скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гайдаш Євгеній Владиленович, на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олени Чумак, стягувач: ОСОБА_2 , щодо зобов`язання провести повторний розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №75910321 на утримання дитини ОСОБА_4 , задоволено частково.
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олени Чумак, яка полягає у неврахуванні під час розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №75910321 грошових переказів, здійснених з банківського рахунку ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 за платіжною інструкцією №0.0.4723086295.1 від 19.01.2026 на суму 12 000,00 грн, в якій зазначені фактичний платник ОСОБА_1 , отримувач Покровський відділ ДВС на суму 12000,00 грн з призначенням платежу: сплата заборгованості за ВП №75910321 за листопад 2025 року.
Зобов`язано державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олену Чумак здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням коштів сплачених ОСОБА_3 , в якій зазначені фактичний платник ОСОБА_1 , отримувач Покровський відділ ДВС на суму 12000,00 грн з призначенням платежу: сплата заборгованості за ВП №75910321 за листопад 2025 року за платіжною інструкцією №0.0.4723086295.1 від 19.01.2026.
В іншій частині скарги відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , від імена та в інтересах якого діє адвокат Гайдаш Є.В., просить скасувати ухвалу тернавського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2026 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щощ надані ним квитанції неможливо ідентифікувати як такі, що спрямовані на сплату аліментів. Майже всі квитанції містять призначення платежу: аліменти, аліменти ОСОБА_5 , аліменти за березень тощо. Натомість суд помилково вказав, що всі квитанції без призначення платежу. Посилається, що державним виконавцем протиправно не враховано вказані платіжні документи та не проведено перерахунок розміру аліментів безпосередньо на користь дитини. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи. 
Заінтересованою особою ОСОБА_2 до суду подано заяву, в якій заявник просить розглянути справу за її відсутності. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог за наявними у справі матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Задовольняючи частково вимоги скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, проаналізувавши надані боржником платіжні документи дійшов висновку, що скаржником не доведено, що саме він і на користь своєї доньки сплачував саме аліменти, оскільки платником у цих платіжних документах є інша особа, відмінна від скаржника, ці платіжні інструкції не містять жодного зазначення про призначення платежу. Також суд врахував, що платежі від ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_4 надходили з травня 2024 року, тобто до видачі судового наказу про стягнення аліментів та до відкриття виконавчого провадження і до накладення арештів на кошти боржника державним виконавцем, а також до досягнення ОСОБА_6 чотирнадцятирічного віку. За таким обставин неможливо ідентифікувати перераховані грошові кошти як такі, що спрямовані на сплату аліментів.
Встановивши, що лише одна платіжна інструкція №0.0.4723086295.1 від 19.01.2026 року, де платником є ОСОБА_3 , і в якій зазначені фактичний платник ОСОБА_1 , отримувач Покровський відділ ДВС на суму 12000,00 грн з призначенням платежу: сплата заборгованості за ВП №75910321 за листопад 2025 року, є такою, що підтверджує сплату аліментів, суд дійшов висновку, що скарга на дії державного виконавця підлягає частковому задоволенню, оскільки тільки одна платіжна інструкція підтверджує перерахування коштів як аліментів.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції та виходить з наступного.
Відповідно ч.1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно ст. 1, 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.
Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).
Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними письмовими доказами у справі, що представник боржника адвокат Гайдаш Є.В. 21.01.2026 року звернувся із заявою до Покровського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області МУЮ МЮ (м. Одеса) із заявою про перерахунок розміру заборгованості по аліментам. При цьому посилається на те, що 07.08.2024 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №215/4987/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у вигляді 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Постановою державного виконавця Покровського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області МУЮ МЮ (м. Одеса) від 27.08.2024 року відкрито виконавче провадження та накладено арешт на рахунки ОСОБА_1 .
Відповідно до листа від 18.01.2026 №6729 розрахована державним виконавцем заборгованість у виконавчому провадженні №75910321 станом на 01.02.2026 становить 75 678,00 грн. (а.с. 10)
Боржник ОСОБА_1 наполягає, що стягувач приховала від державного виконавця факт отримання аліментів від ОСОБА_1 . Перебуваючи за межами України він не знав про наявність про наявність вказаного вище судового наказу і на його рахунки було накладено арешт, хоча останній сплачував аліменти безпосередньо на користь доньки ОСОБА_7 з банківського рахунку, відкритого на ім`я своєї цивільної дружини ОСОБА_3 з відповідним призначенням платежу. Тобто ОСОБА_1 , за його твердженням, сплачував та сплачує зараз аліменти безпосередньо на банківський рахунок доньки ОСОБА_8 . Впродовж 2024-2026 ОСОБА_1 сплачено на користь доньки аліменти на суму 124 000,00 грн.
У розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №75910321, складеної державним виконавцем Покровського ВДВС у місті Кривому Розі, боржник ОСОБА_1 починаючи з серпня 2024 року по січень 2026 року має сукупний розмір заборгованості по аліментам у розмірі 75 678,00 грн. При цьому, відповідно до вказаного розрахунку, жодної суми аліментів боржником не сплачено та органом ДВС не стягнуто (а.с.11).
Заявником на підтвердження протилежного скаржником надані платіжні інструкції, зокрема: 
- 2.445080937.1 від 13.12.2025, де платником є ОСОБА_9 , фактичний платник ОСОБА_10 на суму 3028,00 грн на користь ГУК у Дніпропетровській області;
- Р24А2766608395D0388 від 23.05.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 4000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А2914043169D7440 від 27.06.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 2000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А2942857559D6159 від 04.07.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 8000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А3065737795D9552 від 02.08.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 8000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А3189878380D1708 від 01.09.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 8000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А3189897616D3626 від 01.09.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 4000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А3328454500D0543 від 02.10.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 4000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А3475169767D7101 від 05.11.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 5000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А23601473890D3892 від 03.12.2024, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 5000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А3741632088D5071 від 03.01.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 5000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А4053286682D1718 від 14.03.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 5000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А4337160510D4257 від 18.05.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 5000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А4199985342D3524 від 16.04.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 5000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А4476526539D9453 від 18.06.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 5000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А4616620302D3801 від 21.07.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 5000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А4773745062D7138 від 29.08.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 10000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А4930579148D6602 від 04.10.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 6000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А5057907658D8688 від 03.11.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 6000,00 грн без призначення платежу;
- Р24А5182664057D5396 від 01.12.2025, де платником є ОСОБА_3 , отримувачем ОСОБА_4 на суму 12000,00 грн без призначення платежу;
- 0.0.4723086295.1 від 19.01.2026, де платником є ОСОБА_3 , фактичний платник ОСОБА_1 , отримувач Покровський відділ ДВС на суму 12000,00 грн з призначенням платежу: сплата заборгованості за ВП №75910321 за листопад 2025 року (а.с.12-32).
Предметом скарги є неправомірне, на думку скаржника, неврахування вищезазначених платіжних документів державним виконавцем та не проведення перерахунку розміру заборгованості по аліментам. 
Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У статті 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Закон України«Про виконавче провадження» встановлює обов`язок державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.
Порядок стягнення аліментів визначається законом. 
Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. 
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до пункту 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Проаналізувавши подані скаржником платіжні інструкції суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що скаржником не доведено, що саме він і на користь своєї доньки сплачував аліменти у розмірі вказаному в квитанціях, оскільки платником у цих платіжних документах є інша особа, відмінна від ОСОБА_1 ..
Крім того надані ним платіжні інструкції дійсно не містять жодного зазначення про призначення платежу. З огляду на вказане посилання скаржника в апеляційній скарзі, що судом помилково не враховано, що надані ним квитанції містять призначення платежу про сплату ним аліментів колегією суду не приймається як безпідставне. 
Також судом вірно враховано під час розгляду справи, що платежі від ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_4 надходили з травня 2024 року, в той час як судовий наказ Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини видано 07 серпня 2024 року, а виконавче провадження відкрито державним виконавцем 27 серпня 2024 року, арешт на рахунки боржника накладено 12 листопада 2024 року. 
Врахувавши вищезазначене, висновок суду про неможливість ідентифікувати перераховані грошові кошти як такі, що спрямовані на сплату аліментів за судовим наказом №215/4987/24, виданим Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 07.08.2024 року, є обґрунтованим, та таким, що відповідає обставинам встановленим у справі.
Разом з тим, врахувавши, що лише одна платіжна інструкція №0.0.4723086295.1 від 19.01.2026 року, де платником є ОСОБА_3 , і в якій зазначені фактичний платник ОСОБА_1 , отримувач Покровський відділ ДВС на суму 12000,00 грн з призначенням платежу: сплата заборгованості за ВП №75910321 за листопад 2025 року, суд дійшов вірного висновку, що вказана квитанція підтверджує сплату аліментів.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права та дотриманням норм матеріального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення оскарженої ухвали суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гайдаш Євгеній Владиленович, залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20 серпня 2026 року.

Головуючий: 

Судді: