Справа № 127/15117/26
Провадження № 22-ц/801/1868/2026
Категорія: 69
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

10 липня 2026 року	  	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),
суддів: Матківської М.В., Міхасішина І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гончара Олександра Івановича
на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2026 року, постановлену під головуванням судді Венгрин О.О.
у справі №127/15117/26
за позовом  ОСОБА_1 (позивач)
до ОСОБА_2 (відповідач)
про розірвання шлюбу, 
встановив:
Короткий зміст вимог 
У травні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якому посилалась на те, що 08.05.2019 року між ними було зареєстровано шлюб. Проте спільне життя із відповідачем не склалось, а тому вони не проживають разом. Дітей від шлюбу не мають. Вважає, що подальше спільне життя із ОСОБА_2 та збереження сім`ї не можливе, а тому просила розривати цей шлюб.
Рішення суду першої інстанції
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2026 року цивільна справа № 127/15117/26 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передана за підсудність до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із ухвалою, представник позивача - адвокат Гончар О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд не взяв до уваги положення статті 27 ЦПК України. Так, позов поданий до Вінницького міського суду - за адресою проживання позивача, місце служби якої також знаходиться у м. Вінниці, посилаючись при цьому на позицію Верховного Суду відкладену у постанові від 30.08.2023 року у справі № 633/195/17. На думку адвоката у даному випадку позивач має право на застосування положення ч. 2 статті 28 ЦПК України – підсудність за вибором позивача. 
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов .
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 03 липня 2026 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Частиною 2 статті 369 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду – п. 9 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки предметом перегляду в суді апеляційної інстанції є ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався
Приймаючи рішення про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за підсудністю до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області суд, враховуючи положення статті 27 ЦПК України виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позиція апеляційного суду
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала вказаним вимогам відповідає.
Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).
Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.
Відповідно до положень статті 187 ЦПК України, якою врегульовано порядок відкриття провадження у справі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (пункт 1 частини першої статті 31 ЦПК України).
Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція цього суду.
Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.
Питання про територіальну підсудність суд вирішує, враховуючи правила про підсудність, визначені в ЦПК України, а саме статтях 27 (загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача), 28 (альтернативна підсудність за вибором позивача), 29 (підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами), 30 (виключна підсудність).
За положеннями частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 
Отже, процесуальний закон визначає територіальну підсудність цивільної справи, виходячи із зареєстрованого місця проживання чи перебування фізичної особи та зареєстрованого місцезнаходження юридичної особи (відповідачів), якщо інше не передбачено правилами альтернативної чи виключної підсудності.
Звертаючись до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 обґрунтувала вибір підсудності тим, що вона проходить службу у ГУ ДСНС у Вінницькій області, і за родом служби не може виїхати за місцем проживання відповідача.
Питання підсудності справ за вибором позивача врегульовані статтею 28 ЦПК України, відповідно до частини 2 якої позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. 
Таким чином, у справах про розірвання шлюбу підсудність може бути альтернативною (за вибором позивача) та загальною. Щоб скористатися альтернативною підсудністю, позивач має довести суду наявність певних умов.
Отже, суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу дається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися.
Позивач вказуючи на те, що проходить службу в ГУ ДСНС у Вінницькій області надала довідку, що вона перебуває на посаді головного інспектора відділу № 1 Вінницького районного управління цивільного захисту та превентивної діяльності ГУ ДСНС у Вінницькій області.
Водночас аналіз вказаної довідки свідчить про те, що ОСОБА_1 проходить службу у Вінницькому районному управлінні цивільного захисту та превентивної діяльності ГУ ДСНС у Вінницькій області на посаді головного інспектора відділу № 1, проте не підтверджує того факту, що у зв`язку з службовими обов`язками, тобто за родом служби, вона не може покидати місто Вінницю, в тому числі для участі в судових засідання Козятинського міськрайонного суду під час розгляду справи за її позовом. 
Якщо умови для застосування альтернативної підсудності відсутні, тоді застосовуються загальні вимоги підсудності, передбачені ст. 27 ЦПК України.
Отже, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача знаходиться на території, на яку не поширюється юрисдикція Вінницького міського суду Вінницької області, умови для застосування підсудності за вибором позивача останнім не доведено, а тому висновок суду про направлення справи за підсудністю є правильним.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування альтернативної підсудності, ухвала суду першої інстанції у даній справі постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства і підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.
Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 375, 379, 382, 384 ЦПК України, Суд,- 
постановив:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гончара Олександра Івановича залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2026 року, – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Головуючий       І.М. Стадник 
Судді        М.В. Матківська
І.В.Міхасішин