Справа № 420/8135/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_3 , у якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 337/м від 17.01.2026 в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ;
визнати протиправним та скасувати наказ командира військова частини № НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 17 від 17.01.2026 в частині зарахування до списків особового складу військової частини № НОМЕР_3 солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на відповідну посаду;
зобов`язати Військову частину № НОМЕР_3 виключити солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі списків особового складу Військової частини № НОМЕР_3 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.02.2025 засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - «Портал Дія») позивач був заброньований на строк до 27.01.2026, як працівник АТ «Укрзалізниця», майстер локомотивного депо дільниці І групи виробничого підрозділу «Локомотивне депо Миколаїв» філії «Локомотивна компанія» (далі-Філія) АТ «Укрзалізниця». Пересуваючись вулицею, на території Оболонського району м. Києва, позивач був зупинений поліцією з метою перевірки документів, отримав повістку №Б/239059 про прибуття на 17.01.2026 о 12:30 до ІНФОРМАЦІЯ_2 і одразу примусово доставлений 17.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де пройшов військово-лікарську експертизу. У той же день 17.01.2026 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 видав наказ № 339/М «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», яким позивач мобілізований на військову службу.
Вважаючи, що його протиправно було призвано на військову службу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Позивач посилається на те, що він не підлягав призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII, оскільки був заброньований, як працівник АТ «Укрзалізниця». Проте, органом ТЦК безпідставно не було вжито належних заходів щодо з`ясування таких обставин, що потягло за собою протиправні дії, в т.ч. в частині призову на військову службу за призовом під час мобілізації позивача.
Також у позові позивач пояснював, що у зв`язку з підтвердженням АТ «Укрзалізниця» статусу критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період строком на один рік (наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 31.12.2025 № 1898) філією з 01.01.2026 розпочато організаційні заходи щодо перебронювання працівників. Зокрема, статус щодо ОСОБА_1 - «Анульовано», дата та час відображення результату: 17.01.2026 о 15:38. Тобто бронювання позивачу було анульовано о 15:38, в той час, як військово-лікарську експертизу він під примусом працівників відповідача проходив в той же день, але ще о 12:00. У день анулювання броні 17.01.2026 АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» через портал «Дія» подало заявку № 20260117-1786592 щодо оформлення бронювання на ОСОБА_1 . Однак, як слідує зі змісту листа АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» (вих. № ЛК-40/10 від 20.01.2026, копія - додається) вже 17.01.2026 ОСОБА_1 отримав статус «виключений з військового обліку» і, відповідно, не міг бути заброньованим. Крім того, оскільки у позивача була належним чином оформлена відстрочка від призову на військову службу, то він у відповідності до п. 63 Порядку № 560 не підлягав направленню на медичний огляд. Позивач стверджує, що незважаючи на вказані обставини, відповідач інформацію щодо бронювання позивача не перевірив та видав наказ про його призов на військову службу, чим порушив його права та охоронювані законом інтереси. Оскільки наказ про призов на військову службу позивача є протиправним, то, на переконання позивача, прийняте на підставі такого наказу рішення командира військової частини НОМЕР_3 № 17 від 17.01.2026 в частині призначення н посаду та зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 також є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 30.03.2026 року позовну заяву залишено без руху.
07.04.2026 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано уточнену позовну заяву із зазначенням поштового індексу позивача, документ про сплату судового збору та заяву про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 06.05.2026 року поновлено позивачу пропущений з поважних причин строк звернення до суду із цим позовом; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
19.05.2026 року військовою частиною НОМЕР_3 подано відзив на позовну заяву з додатками, зокрема надано копію наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 17 від 17.01.2026 року щодо зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , а також копію наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 26.01.2026 №26 про те, що позивач самовільно залишив розташування військової частини та з 25.01.2026 року виключений з усіх видів забезпечення. 
Відповідно до відзиву відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.
У відзиві зазначено, що позивачем не доведено наявність неправомірних дій посадових осіб військової частини НОМЕР_3 та порушення ними його прав, у зв`язку з тим, що такі порушення відсутні. Згідно 2 абзацу статті 81 Порядку № 560, призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють: військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві) - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. З цього виходить, що у даному випадку військова частина НОМЕР_3 не здійснює відбір та призов військовозобов`язаних, його функції обмежуються прийомом особового складу, який вже був належним чином відібраний та призваний у встановленому законодавством порядку органами ТЦК та СП. Крім того, процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною.
Додатково у відзиві зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 26.01.2026 №26, солдата ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), визнано таким, що самовільно залишив розташування військової частини в умовах воєнного стану, починаючи з 25 січня 2026 року. На підставі зазначеного розпорядчого документа військовослужбовця було знято з усіх видів забезпечення, а факт його відсутності зафіксовано у встановленому законом порядку. У зв`язку з наявністю в діях вищевказаної особи ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Суми) ТУ ДБР у місті Полтава, було розпочато досудове розслідування. Відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62026170040001763 від 10.02.2026. Станом на сьогодні досудове розслідування триває, а статус військовослужбовця як особи, що вчинила самовільне залишення частини, є офіційно підтвердженим.
22.05.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив, де наведені заперечення проти доводів військової частини НОМЕР_3 стосовно того, що визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Посилався на нерелевантність висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23. Зазначено, що позивач не позбавлений права в судовому порядку оскаржити індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень, який безпосередньо стосується його прав та законних інтересів, у даному випадку наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 17 від 17.01.2026 року щодо зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 . 
25.05.2026 року представником військової частини НОМЕР_3 подано заперечення на відповідь на відзив. Відповідач стверджує, що Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 сформулював правову позицію загального характеру про те, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи шляхом її звільнення.
26.05.2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_1 з додатками.
Щодо повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювати заходи з призову громадян на військову службу під час мобілізації, відповідач у відзиві зазначив, що за нормами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, Положення №154, Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Оскільки позивач належить до категорії військовозобов`язаних громадян, що підлягають мобілізації, його було запрошено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому його припущення щодо протиправної доставки до ІНФОРМАЦІЯ_2 є надуманими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Щодо правових підстав взяття позивача на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 та здійснення призову не за місцем його проживання, відповідач у відзиві зазначив, що відповідно до пункту 3 Порядку № 560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Щодо правових підстав обов`язкового проходження медичного огляду та законності направлення позивача на ВЛК, відповідач у відзиві зазначив, що направлення позивача на ВЛК здійснено згідно вимог ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 74 Порядку №560. Ці та інші норми не передбачають можливості вибору та/або зміни особою місця та часу проходження ВЛК, відтак позивача було направлено для проходження медичного огляду законно. 17 січня 2026 року на ім`я позивача було сформовано направлення для визначення придатності до військової служби та надано картку обстеження і медичного огляду громадянина України, який призивається на військову службу під час мобілізації. Проходження позивачем медичного огляду у встановленому порядку підтверджується відповідними записами лікарів в картці обстеження і медичного огляду. Постанова ВЛК є чинною, не скасованою та такою, що породжує відповідні правові наслідки, а відтак підлягає застосуванню.
Щодо законності оформлення призову позивача на військову службу, відповідач у відзиві пояснював наступне. Відповідач не заперечував, що військовозобов`язані, які заброньовані, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач з 06.10.2025 був заброньованим. Водночас 16.01.2026 бронювання позивача було анульовано. Причина анулювання бронювання «за заявою керівника організації». Код ЄДРПОУ організації роботодавця - 45865759, який відповідає коду ЄДРПОУ Філії «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Отже, роботодавець позивача 16.01.2026 анулював його бронювання. Таким чином, на дату проходження ВЛК та оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період позивач ані відстрочки, ані бронювання не мав, а тому підлягав призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Оскільки позивач пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби, не мав відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та не був заброньований у встановленому порядку, він вважався таким, що підлягає призову на військову службу та був призваний наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.01.2026 № 339/М та відправлений до військової частини НОМЕР_3 . Відтак, жодних порушень процедури оформлення призову позивача на військову службу, на переконання відповідача, немає.
Щодо посилання позивача на проведення процедури «перебронювання» працівників філії «Локомотивна компанія» АТ «Укрзалізниця», як на підставу, яке перешкоджає здійсненню призову на військову службу, відповідач зазначив, що поняття «перебронювання» в законодавстві України відсутнє. Ключовим фактом є те, що роботодавцем 16.01.2026 було подано заяву про анулювання бронювання, яка була опрацьована системою 16.01.2026, а результат опрацювання було надіслано роботодавцю 17.01.2026 о 15:38. Указаний позивачем час 15:38 не є часом анулювання бронювання, а лише є часом інформування роботодавця про результат опрацювання його заяви про анулювання бронювання. Отже, твердження позивача про те, що проходження ВЛК було розпочато ним о 12:00 у період дії бронювання, є маніпулятивним, адже за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів бронювання було відмінено в день подання відповідної заяви про анулювання бронювання, тобто 16.01.2026. ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, достовірно встановив відсутність у позивача статусу заброньованого та лише після цього направив його на проходження ВЛК. 
Таким чином, відповідач стверджує, що процедура призову позивача на військову службу під час мобілізації є законною.
Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові пояснення/докази не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2026 року №339/М, відповідно до Поіменного списку №170/МВ від 17.01.2026 року, та відправлений до військової частини НОМЕР_3 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 17.01.2026 року №17 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_2 , призначеного на посаду майстра 3 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , з 17 січня 2026 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та наказано вважати його таким, що з 17 січня 2026 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_2 (вх. № 170/МВ від 17.01.2026).
Позивача включено до Поіменного списку №170/МВ від 17.01.2026 року військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_6 і відправлені у складі команди « НОМЕР_3 », у якому також зафіксованою, що за висновком ВЛК від 17.01.2026 року він придатний до військової служби.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 26.01.2026 року №26 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_2 , що самовільно залишив військову частину, з 25 січня 2026 року знято з усіх видів забезпечення. 
Вважаючи протиправними дії та наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 № 339/М від 17.01.2026 року щодо призову на військову службу під час мобілізації, а також наказ командира військова частини НОМЕР_3 від 17.01.2026 року №17 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що він не підлягав призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII, оскільки був заброньований, як працівник АТ «Укрзалізниця». Проте, РТЦК безпідставно не було вжито належних заходів щодо з`ясування таких обставин, що потягло за собою протиправні дії, в т.ч. в частині призову на військову службу під час мобілізації позивача.
Судом встановлено, що відповідно до електронного військово-облікового документу із мобільного застосунку Резерв+, сформованого позивачем станом на 02.11.2025 року, позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , категорія обліку: військовозобов`язаний; звання: рядовий, ВОС 666997; відстрочка до 27.01.2026, тип відстрочки: бронювання; постанова ВЛК: придатний, дата ВЛК: 27.10.2023; дата уточнення даних: 10.07.2024, дані уточнено вчасно.
17.01.2026 року під час перевірки військово-облікових документів ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу було вручено Повістку №Б/239059 про виклик до РТЦК на 17.01.2026 о 12:30 год. з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів та призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби. 
Разом із відзивом відповідач надав до суду копії сторінок з ЖУРНАЛу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_1 (мобілізаційного відділення), у якому наявний запис про направлення на військово-лікарську комісію 17.01.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з особистим підписом ОСОБА_1 ; копію Направлення №6420141 від 17.01.2026 року Голові ВЛК №1 при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , направляється на ВЛК для визначення придатності до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення; копію Картки обстеження та медичного огляду громадянина України, який призивається на військову службу під час мобілізації та копії медичних документів; копію Довідки військово-лікарської комісії від 17.01.2026.
Згідно Довідки військово-лікарської комісії № 2026-0117-1411-0591-0 від 17.01.2026 року, рядовому запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проведено медичний огляд ВЛК №2 при ІНФОРМАЦІЯ_3 17.01.2026 р. На підставі статті 398, 61 в графи ІІ розкладу хвороб, графи ТДВ - Придатний до військової служби.
Також відповідач надав до суду відомості з власного доступу до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо бронювання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до яких позивач з 06.10.2025 був заброньований до 27.01.2026. Водночас 16.01.2026 бронювання позивача було анульовано. Причина анулювання бронювання «за заявою керівника організації». Код ЄДРПОУ організації роботодавця - 45865759, який відповідає коду ЄДРПОУ Філії «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця».
Листом від 27.01.2026 №ЛК-40/22 Філія «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у відповідь на адвокатський запит представника позивача повідомила, що у зв`язку з підтвердженням АТ «Укрзалізниця» статусу критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період строком на один рік (наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 31.12.2025 № 1898) філією з 01.01.2026 розпочато організаційні заходи щодо перебронювання працівників та надаються копії відповідних документів, сформованих через Єдиний державний вебпортал електронних послуг (Дія): 1. Заява № 20260116-156111 від 16.01.2026 про анулювання бронювання працівникам. 2. Результат анулювання бронювання за заявою № 20260116-156111 від 17.01.2026. Також зазначається, що в наданій копії відображена інформація, яка запитується в п. 3, 4 адвокатського запиту, а саме: статус щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - «Анульовано», дата та час відображення результату: 17.01.2026 о 15:38.
З матеріалів справи судом встановлено, що 16.01.2026 року Філією «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ ВП 45865759, через застосунок «ДІЯ» подано Заяву № 20260116-156111 про анулювання бронювання працівникам, зокрема ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
До суду надано роздруківку Заяви № 20260116-156111 із застосунку «ДІЯ».
17.01.2026 року о 15:38 год. роботодавцю (Філія «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ ВП 45865759) у застосунку «ДІЯ» надійшов результат анулювання бронювання за заявою № 20260116-156111.
До суду надано роздруківку «Результат анулювання бронювання за заявою № 20260116-156111» із застосунку «ДІЯ».
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 у відзиві пояснює, що роботодавцем 16.01.2026 року було подано заяву про анулювання бронювання, яка була опрацьована системою 16.01.2026, а результат опрацювання було надіслано роботодавцю 17.01.2026 о 15:38. Указаний час 17.01.2026 о 15:38 не є часом анулювання бронювання, а є часом інформування роботодавця про результат опрацювання його заяви про анулювання бронювання.
Відповідач стверджує, що анулювання бронювання за заявою роботодавця (Філія «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ ВП 45865759) здійснено 16.01.2026 року автоматично системою, що й відображено автоматично в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у доступі РТЦК.
Позивач же стверджує, що станом на час його виклику та направлення на ВЛК 17.01.2026 о 12:30 год. (Повістка №Б/239059 про виклик до РТЦК на 17.01.2026 о 12:30 год.) Заява роботодавця № 20260116-156111 про анулювання бронювання працівникам, у т.ч. йому, не була опрацьована, а «Результат анулювання бронювання за заявою № 20260116-156111» надійшов роботодавцю 17.01.2026 о 15:38 год.
Тобто, позивач вважає, що його направлено на ВЛК до анулювання бронювання.
До позову наданий лист Філії «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 20.01.2026 №ЛК-40/10, адресований ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому зазначено, що 17 січня 2026 року відповідно до заявки Філії про бронювання № 20260117-1786592 ОСОБА_1 подано у встановленому порядку через Портал електронних послуг «Дія» документи для бронювання. Однак 17.01.2026 ОСОБА_1 отримав статус «виключений з військового обліку». … працівник ОСОБА_1 відноситься до осіб, які мають особливу цінність для забезпечення сталої та безперебійної роботи залізничного транспорту України, що відіграє важливу роль у забезпеченні потреб Збройних Сил України та національної економіки в умовах воєнного стану в державі. У зв`язку з викладеним просила сприяти у врегулюванні питання з метою перебронювання зазначеного працівника відповідно до чинного законодавства та наявних у ТЦК та СП даних військового обліку. Додатки: Витяг з Порталу електронних послуг «Дія» про результат анулювання бронювання за заявою № 20260116-156111; Витяг з Порталу електронних послуг «Дія» про бронювання працівників за заявою № 20260117-1786592.
20.01.2026 року в інтересах позивача подані адвокатські запити до ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо надання інформації, зокрема щодо підстав вручення повістки Б/239059 від 17.01.26 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на момент вручення цієї повістки мав відстрочку від мобілізації (мав бронювання); щодо способу вручення повістки Б/239059 від 17.01.26 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.01.2026 №694 на адвокатський запит повідомлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , був заброньований згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.2023p. №76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час»: дата початку 06.10.2025р., дата закінчення 27.01.2026р., дата відміни 16.01.2026p. (причина анулювання бронювання за заявою керівника організації). Таким чином, на дату оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період громадянин ОСОБА_3 ані відстрочки, ані бронювання не мав, а тому відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 17.01.2026 №339/М, останнього було призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_3 . Додаток: витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 17.01.2026 №339/М.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 27.01.2026 №694 на адвокатський запит повідомлено, що відповідно до інформації, наявній в Реєстрі 17.01.2026 року, громадянин ОСОБА_3 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 у складі групи оповіщення (представників органів Національної поліції), у зв`язку із чим, був взятий на військовий облік військовозобов`язаних зазначеного органу військового управління для подальшого направлення на військово-лікарську комісію. Згідно із інформацією, наявною в Реєстрі, громадянин ОСОБА_3 , постановою військово-лікарської комісії визнаний «придатним», та підлягає призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. … Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів не містить та не містив жодної інформації про наявність у громадянина ОСОБА_4 оформленої відстрочки від призову на військову службу з будь яких, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підстав.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон №3543-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За визначенням наведеним у статті 1 Закону №3543-ХІІ, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій; оповіщення - доведення сигналів і повідомлень (директив, розпоряджень) до органів військового управління, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та населення про оголошення мобілізації, виклик громадян до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також вручення (надсилання) повісток громадянам.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №3543-ХІІ, мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону №3543-ХІІ, зміст мобілізації становить: переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду; переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.
Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 4 Закону №3543-ХІІ, загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
Згідно з ч. 8 ст. 3 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Стаття 22 Закону №3543-ХІІ визначає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У відповідності з частиною 1 цієї статті, громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Згідно з абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ, під час мобілізації інші військовозобов`язані зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. 
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ, призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає:
механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил України, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України чи відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;
порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;
організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів;
процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України.
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону №3543-ХІІ, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.
Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Статтею 23 Закону №3543-XII передбачені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку. 
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з пунктом 9-1 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають право на здійснення (у період проведення мобілізації (крім цільової) заходів з перевірки військово-облікових документів громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.
Згідно з пунктом 11 Положення № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема:
здійснюють взяття громадян України на військовий облік призовників;
розподіляють призовників під час їх взяття на військовий облік призовників і направлення для проходження базової військової служби за видами (родами сил і військ) Збройних Сил, іншими військовими формуваннями;
здійснюють формування команд призовників для організованого їх відправлення на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя;
організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів;
оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних; ін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 2 Порядку №560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, “Про військовий обов`язок і військову службу” та цим Порядком.
Згідно з пунктом 3 Порядку №560, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно пункту 6 Порядку №560, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Відповідно до пунктів 49-51 Порядку №560, у період проведення мобілізації (крім цільової) уповноважені представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейські, а також представники Держприкордонслужби мають право вимагати у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу.
Право на перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки (далі - уповноважені представники).
Перевірка військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років може здійснюватися:
у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України - представниками органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби;
за місцем проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах) - уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або поліцейськими.
Відповідно до пункту 54 Порядку №560, у ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки). Із зазначеною метою представники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів Держприкордонслужби та поліцейські можуть використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 5, ст. 409), або Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.
Аналіз наведених правових норм дає змогу дійти висновку, що у період проведення мобілізації громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які (органи ТЦК) забезпечують проведення мобілізації.
У свою чергу, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
Пунктом 56 Порядку № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
У відповідності з пунктом 57 Порядку № 560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.
Питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.
За приписами пункту 58 Порядку № 560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
Зарахування заброньованих на спеціальний облік в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (Центральному управлінні або регіональних органах СБУ чи відповідному підрозділі розвідувального органу) здійснюється згідно з Порядком бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями відповідно до переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2015 р. № 45, - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 р. № 12 та від 7 червня 2024 р. № 674, або відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76.
Згідно пп. 1 п. 1 Додатку 5 до Порядку № 560 «ПЕРЕЛІК
документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”», для категорії осіб, які мають право на відстрочку відповідно до п. 1 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” «заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку», документами, що підтверджують право на відстрочку є «список військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, визначений Порядком бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 15, ст. 940; 2024 р., № 107, ст. 6790), або список військовозобов`язаних, на яких оформляється відстрочка від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час відповідно до переліків посад і професій (додаток 13 до Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями відповідно до переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2015 р. № 45, - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 р. № 12 і від 7 червня 2014 р. № 674).
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2024 р. № 1332) затверджений Порядок бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час (далі – Порядок №76). 
Відповідно до пункту 3 Порядку №76, бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), в електронній формі засобами Порталу Дія.
Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).
Не підлягають бронюванню військовозобов`язані, які згідно із законом не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Військовозобов`язані, зазначені у пункті 1 цього Порядку, підлягають бронюванню незалежно від військового звання, віку та військово-облікової спеціальності.
З приписами пункту 14 Порядку №76, для цілей бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, засобами Порталу Дія Мінекономіки формує та веде Єдиний перелік, до якого включаються державні органи та органи, зазначені в абзаці третьому пункту 1 цього Порядку, критично важливі підприємства, критично важливі установи.
Мінекономіки вносить до Єдиного переліку державні органи та органи, зазначені в абзаці третьому пункту 1 цього Порядку. Відповідний державний орган, який прийняв рішення про визначення підприємств, установ, організацій критично важливими підприємствами, критично важливими установами, вносить до Єдиного переліку такі критично важливі підприємства та критично важливі установи, крім юридичних осіб - релігійних організацій.
Згідно з пунктом 25 Порядку №76, бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється засобами Порталу Дія за списками, які формуються керівником державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або уповноваженою ним особою.
Згідно з пунктом 29 Порядку №76, протягом 72 годин з моменту формування списку засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів переведення військовозобов`язаного (крім військовозобов`язаних, зазначених в абзаці другому пункту 4 частини першої статті 25 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”) на спеціальний військовий облік на строк дії відстрочки здійснюється автоматично у разі, коли військовозобов`язаний:
перебуває на військовому обліку;
перебуває у трудових відносинах з державним органом, критично важливим підприємством, критично важливою установою;
уточнив персональні дані, зазначені у пункті 2 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 11 квітня 2024 р. № 3633-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку”;
не перебуває у розшуку.
Згідно з пунктом 30 Порядку №76, інформація (відомості, дані) про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (бронювання) відображається у військово-обліковому документі в електронній формі.
Отже, призову на військову службу під час мобілізації на особливий період не підлягають військовозобов`язані, які у встановленому законом порядку оформили відстрочку від призову на військову службу з підстав, передбачених ст. 23 Закону №3543-ХІІ, зокрема бронювання, що відображається у військово-обліковому документі в електронній формі.
Спірним у цій справі є питання щодо правомірності призову ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією.
Згідно обставин справи, позивач був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.01.2026 року №339/М, відповідно до Поіменного списку №170/МВ від 17.01.2026 року, та відправлений до військової частини НОМЕР_3 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 17.01.2026 року №17 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_2 , призначеного на посаду майстра 3 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , з 17 січня 2026 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та наказано вважати його таким, що з 17 січня 2026 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_2 (вх. № 170/МВ від 17.01.2026).
Позивача включено до Поіменного списку №170/МВ від 17.01.2026 року військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_6 і відправлені у складі команди « НОМЕР_3 », у якому також зафіксованою, що за висновком ВЛК від 17.01.2026 року він придатний до військової служби.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що він не підлягав призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII, оскільки був заброньований, як працівник АТ «Укрзалізниця». Проте, РТЦК безпідставно не було вжито належних заходів щодо з`ясування таких обставин, що потягло за собою протиправні дії, в т.ч. в частині призову на військову службу під час мобілізації позивача.
Судом встановлено, що відповідно до електронного військово-облікового документу із мобільного застосунку Резерв+, сформованого позивачем станом на 02.11.2025 року, позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , категорія обліку: військовозобов`язаний; звання рядовий, ВОС 666997; відстрочка до 27.01.2026, тип відстрочки: бронювання; постанова ВЛК: придатний, дата ВЛК 27.10.2023; дата уточнення даних 10.07.2024, дані уточнено вчасно.
17.01.2026 року під час перевірки військово-облікових документів ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу було вручено Повістку №Б/239059 про виклик до РТЦК на 17.01.2026 о 12:30 год. з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів та призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби. 
Також відповідач надав до суду відомості з власного доступу до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо бронювання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до яких позивач з 06.10.2025 був заброньований до 27.01.2026. Водночас 16.01.2026 бронювання позивача було анульовано. Причина анулювання бронювання «за заявою керівника організації». Код ЄДРПОУ організації роботодавця - 45865759, який відповідає коду ЄДРПОУ Філії «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця».
Як встановлено судом з матеріалів справи, 16.01.2026 року Філією «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ ВП 45865759, через застосунок «ДІЯ» подано Заяву № 20260116-156111 про анулювання бронювання працівникам, зокрема ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
До суду надано роздруківку Заяви № 20260116-156111 із застосунку «ДІЯ».
17.01.2026 року о 15:38 год. роботодавцю (Філія «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ ВП 45865759) у застосунку «ДІЯ» надійшов результат анулювання бронювання за заявою № 20260116-156111.
До суду надано роздруківку «Результат анулювання бронювання за заявою № 20260116-156111» із застосунку «ДІЯ».
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_8 у відзиві пояснює, що роботодавцем 16.01.2026 року було подано заяву про анулювання бронювання, яка була опрацьована системою 16.01.2026, а результат опрацювання було надіслано роботодавцю 17.01.2026 о 15:38. Указаний час 17.01.2026 о 15:38 не є часом анулювання бронювання, а є часом інформування роботодавця про результат опрацювання його заяви про анулювання бронювання.
Відповідач стверджує, що анулювання бронювання за заявою роботодавця (Філія «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ ВП 45865759) здійснено 16.01.2026 року автоматично системою, що й відображено автоматично в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів у доступі РТЦК.
Суд приймає до уваги та враховує наведені пояснення відповідача, оскільки вони відповідають нормам Порядку №76 та підтверджуються відомостями у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо бронювання позивача.
Так, відповідно до пп. 8 пункту 31 Порядку №76, надана відстрочка підлягає анулюванню в разі обґрунтованого подання керівника критично важливого підприємства, критично важливої установи, але не частіше ніж один раз на п`ять календарних днів засобами Порталу Дія.
За змістом пункту 32 Порядку №76, керівник державного органу, критично важливого підприємства, критично важливої установи або особа, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, може подати засобами Порталу Дія заяву в електронній формі про анулювання бронювання військовозобов`язаного працівника. Заява надсилається до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в автоматичному режимі здійснюється анулювання відстрочки та переведення військовозобов`язаного на загальний військовий облік.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у розділі бронювання позивача наявна інформація про те, що анулювання бронювання за заявою роботодавця (Філія «Локомотивна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця», код ЄДРПОУ ВП 45865759) здійснено 16.01.2026 року автоматично системою. 
Отже, за обставинами цієї справи, бронювання позивача анульоване 16.01.2026 року.
Суд відхиляє посилання позивача на те, що станом на час його виклику та направлення на ВЛК 17.01.2026 о 12:30 год. (Повістка №Б/239059 про виклик до РТЦК на 17.01.2026 о 12:30 год.) Заява роботодавця № 20260116-156111 про анулювання бронювання працівникам, у т.ч. йому, не була опрацьована, а «Результат анулювання бронювання за заявою № 20260116-156111» надійшов роботодавцю 17.01.2026 о 15:38 год., оскільки вказаний час є датою отримання відповідного повідомлення роботодавцем, а не фактичного анулювання, яке здійснюється в автоматичному режимі.
Таким чином, не підтверджуються доводи позивача, що його направлено на ВЛК до анулювання бронювання.
Щодо направлення позивача на ВЛК, суд також зазначає, що відповідно до частини тринадцятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
На виконання частини тринадцятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу II Положення №402, медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти). 
Згідно з пунктом 3.3 глави 3 розділу II Положення №402, Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду здійснюється відповідно до пунктів 74, 74-1-74-3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.
Отже, постанова ВЛК під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду. 
Враховуючи, що на момент перевірки РТЦК військово-облікових документів позивача 17.01.2026 року та за відсутності у нього відстрочки ним пропущено строк проходження ВЛК (постанова ВЛК: придатний, дата ВЛК 27.10.2023), то відповідач мав підстави для вручення позивачу повістки для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно матеріалів справи, 17 січня 2026 року на ім`я позивача було сформовано направлення для визначення придатності до військової служби та надано картку обстеження і медичного огляду громадянина України, який призивається на військову службу під час мобілізації. Проходження позивачем медичного огляду у встановленому порядку підтверджується відповідними записами лікарів в картці обстеження і медичного огляду. 
Разом із відзивом відповідач надав до суду копії сторінок з ЖУРНАЛу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_1 (мобілізаційного відділення), у якому наявний запис про направлення на військово-лікарську комісію 17.01.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з особистим підписом ОСОБА_1 ; копію Направлення №6420141 від 17.01.2026 року Голові ВЛК №1 при ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , направляється на ВЛК для визначення придатності до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення; копію картки обстеження та медичного огляду громадянина України, який призивається на військову службу під час мобілізації та копії медичних документів; копію Довідки військово-лікарської комісії від 17.01.2026.
Згідно Довідки військово-лікарської комісії № 2026-0117-1411-0591-0 від 17.01.2026 року, рядовому запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проведено медичний огляд ВЛК №2 при ІНФОРМАЦІЯ_3 17.01.2026 р. На підставі статті 398, 61 в графи ІІ розкладу хвороб, графи ТДВ - Придатний до військової служби.
Позивач не надав доказів оскарження постанови ВЛК.
Таким чином, постанова ВЛК від 17 січня 2026 року є чинною, не скасованою та такою, що породжує відповідні правові наслідки.
З урахуванням наведених обставин справи, вирішуючи цей спір суд виходить із того, що позивачем не обґрунтовано та не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього на момент призову на військову службу (17.01.2026 року) діючої відстрочки від призову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII або з інших підстав. 
За таких обставин доводи сторони позивача про те, що позивач не підлягав призову під час мобілізації на підставі п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII у даному випадку є непідтвердженими та необґрунтованими.
Натомість, відповідачем доведено дотримання процедури оформлення призову позивача на військову службу, оскільки позивач пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби, не мав відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та не був заброньований у встановленому порядку, а тому вважався таким, що підлягає призову на військову службу та був призваний наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.01.2026 № 339/М та відправлений до військової частини НОМЕР_3 . 
Відтак, позовні вимоги, якими позивач просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 339/м від 17.01.2026 в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають.
Крім того, з дати призову (17.01.2026 року) на позивача не розповсюджуються положення пункту 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а його правовий статус визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Оскільки позивач був призваний на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану, то він втратив статус військовозобов`язаної особи і набув статусу військовослужбовця, а відтак бронювання позивача не є підставою для звільнення з військової служби, оскільки вказана обставина не передбачена частиною четвертою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Подібні правові висновки щодо правозастосування статті 23 Закону №3543-XII та статті 26 Закону №2232-XII при вирішенні питання про наявність підстав для звільнення військовослужбовця з військової служби були викладені в постанові Верховного Суду від 22 травня 2023 року у справі №260/1851/22.
Щодо оскарження наказу командира військова частини № НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 17 від 17.01.2026 в частині зарахування позивача до списків особового складу військової частини № НОМЕР_3 , суд зазначає, що вказаний наказ прийнятий на підставі Поіменного списку №170/МВ від 17.01.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з пп. 1 пункту 30 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року № 280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 14 жовтня 2024 року № 687), виключно на підставі наказів по стройовій частині здійснюється зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків військової частини.
При цьому, пунктом 32 Інструкції №280 передбачено, що підставою для видання наказу про зарахування до списків особового складу військової частини (про прийом на роботу працівника) для військовослужбовців є іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
Отже, враховуючи, що за результатами розгляду цієї справи судом не встановлено, що дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації були протиправними та не скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 339/М від 17.01.2026 року, правові підстави для скасування наказу командира військова частини № НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 17 від 17.01.2026 в частині зарахування позивача до списків особового складу військової частини № НОМЕР_3 відсутні.
У такому випадку, вимоги щодо оскарження наказу про зарахування до списків особового складу є похідними від вимог щодо оскарження процедури призову позивача (дій та рішень РТЦК та СП).
Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 вказав, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Слід також зазначити, що наказ про призов на військову службу під час мобілізації є індивідуальним правовим актом, який вичерпав свою дію фактом призову позивача на військову службу та зарахування останнього до складу військової частини.
Пунктом 19 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
У пункті 5 рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 зазначено про те, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 22 травня 2023 року у справі № 260/1851/22 вказав, що «…відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та звільнення з військової служби під час мобілізації є різними поняттями і ґрунтуються на положеннях різних інститутів військового права.
За колом осіб бронювання стосується тільки військовозобов`язаних і є для них підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Своєю чергою, звільнення з військової служби стосується військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.
Отже, за змістом і метою бронювання військовозобов`язаних осіб не стосується правовідносин, пов`язаних зі звільненням військовослужбовців із військової служби».
Таким чином, факт бронювання позивача після його призову на військову службу не може розглядатися як поважна причина для його звільнення з військової служби під час воєнного стану.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2024 року у справі № 200/4189/22 вказав, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Стаття 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає початок, призупинення, продовження і закінчення проходження військової служби. Час та місце виконання обов`язків військової служби.
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Як встановлено судом, 17.01.2026 року позивач був призваний на військову службу по мобілізації та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .
Отже, 17.01.2026 року змінився правовий статус позивача з військовозобов`язаного на військовослужбовця. 
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_3 виключити солдата ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 .
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд доходить висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.
Доводи позивача не знайшли свого підтвердження. 
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на зазначене, оцінюючи докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255-258, 262, 295, 297 КАС України,
ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.