УХВАЛА

07 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/9573/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 (колегія суддів у складі: Пантеліенко В.О. - головуючий, Доманська М.Л., Станік С.Р.) 
та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2026 в частині мотивування висновків суду про недотримання Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт" строків звернення із кредиторськими вимогами (суддя Мандичев Д.В.)
у справі № 910/9573/25
за заявою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Миколаївського морського порту)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв"
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" (далі - ДП "Миколаївський морський торговельний порт") 17.06.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2026 в частині мотивування висновків суду про недотримання ДП "Миколаївський морський торговельний порт" строків звернення із кредиторськими вимогами у справі №910/9573/25 разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Здійснивши перевірку касаційної скарги ДП "Миколаївський морський торговельний порт" та доданих до неї матеріалів, Верховний Суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 290 Господарського процесуального кодексу України , що є підставою для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Згідно з частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 частини 1 статті 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами довіреністю фізичної або юридичної особи. 

Згідно з частиною 3 статті 60 Господарського процесуального кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За змістом частин першої та другої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція)", затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Серед обов`язкових реквізитів ордеру, зокрема, пп. 12.4., визначено необхідність зазначати назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів, визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко встановив, що в ордері повинно бути зазначено орган, в якому надається правова допомога, зокрема, в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" або назва групи органів.

Як вбачається з доданого до касаційної скарги ордеру від 31.03.2026 № 1191576, останній видано для представництва адвокатом Мокан Ольгою Олександрівною інтересів ДП "Миколаївський морський торговельний порт" у Господарському суді міста Києва. 

Разом з цим, відповідно до статті 286 Господарського процесуального кодексу України судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд.

З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що касаційну скаргу подано та підписано від імені ДП "Миколаївський морський торговельний порт" особою, яка має право її підписувати.

Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що скаржником до касаційної скарги не додано належних документів, які підтверджують повноваження представника на її підписання, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Скаржнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали, належить усунути недоліки касаційної скарги, шляхом подання документів на підтвердження повноважень Мокан Ольги Олександрівни на підписання та подання касаційної скарги від імені ДП "Миколаївський морський торговельний порт".

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2026 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2026 в частині мотивування висновків суду про недотримання ДП "Миколаївський морський торговельний порт" строків звернення із кредиторськими вимогами у справі №910/9573/25 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Верховного Суду В. Картере