ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/4712/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
У С Т А Н О В И В:
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також – відповідач) про:
- визнання за ОСОБА_1 , до моменту закінчення призначення їй пенсії, право на щомісячний розмір основної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, але не менш 20760 грн/місяць, починаючи з пенсії за травень 2026 року, та протиправним призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області їй основної пенсії в розмірі 14227,38 грн/місяць;
- стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 щомісячно основну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, але не менш 20760 грн/місяць, до моменту закінчення призначення їй пенсії, починаючи з пенсії за травень 2026 року;
- визнання за ОСОБА_1 , до моменту закінчення призначення їй пенсії, право на розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, але не менш 1946,25 грн/місяць, починаючи з пенсії за травень 2026 року, та протиправним не призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області їй додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю;
- стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 щомісячно додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, але не менш 1946,25 грн/місяць, до моменту закінчення призначення їй пенсії, починаючи з пенсії за травень 2026 року;
- у відповідності до п.1 ч.1 ст.371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду, у межах суми стягнення 22706,25 грн (20760+1 946,25), що є розміром пенсії за травень місяць 2026 року.
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.
04.05.2026 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що позивачці пенсія виплачується згідно норм чинного законодавства, підстави для перерахунку її пенсії відсутні.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, враховуючи таке. 
Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, як потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення категорії НОМЕР_1 від 05.04.2019.
З 16.01.1996 по 15.04.1996 отримувала пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
З 16.04.1996 по 24.07.2007 отримувала пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону № 796-ХІІ. 
З 25.07.2007 по 31.10.2021 позивач отримувала пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС відповідно до Закону № 796-ХІІ. 
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 01.11.2021 по теперішній час отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі — Закон № 796-ХІІ). 
Відповідно до протоколу перерахунку пенсії, позивачці виплачується пенсія у розмірі 14990,01 грн, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю не нарахована.
Вважаючи, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено правильний розмір основної пенсії та не виплачено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю за травень 2026 року, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Такі положення щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовані Законом № 796-ХІІ.
29.06.2021 Верховною Радою України на виконання Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" №1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021, відповідно до якого статтю 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у новій редакції: "В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень.".
Як вбачається зі змісту статті 54 Закону №796-XII в редакції Закону №1584-IX визначені розміри пенсій є нижчими, аніж були в редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону №230/96-ВР".
Метою Закону №796-XII, що її визначено в частині 1 статті 1 Закону №796-XII, є, зокрема, захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних із нею проблем медичного й соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території. Згідно з частиною другою статті 1 Закону №796-XII державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи базується, зокрема, на принципах пріоритету життя та здоров`я осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, їх соціального захисту, повного відшкодування їм шкоди.
Аналізуючи норми статті 54 Закону №796-XII в редакції Закону №230/96-ВР, суд дійшов висновку, що законодавець, враховуючи спеціальний юридичний статус осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, на реалізацію статті 16 Конституції України установив у Законі №796-XII саме мінімальні розміри державної пенсії для осіб із інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, як гарантію їх соціального захисту.
У Рішенні №4-р(І)/2024 від 03.04.2024 Конституційним Судом України вказано, що на виконання імперативних вимог статей 3, 16, 50 Конституції України парламент у частині 4 статті 54 Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР зазначив, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.
Проте, суд звертає увагу, що правовими нормами частини третьої статті 54 Закону №796-ХІІ врегульовано відносини саме з приводу розміру пенсій по інвалідності, призначених згідно норм статті 54 Закону №796-ХІІ особам з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.
Як вже встановив суд позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 01.11.2021 по теперішній час отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. 
В даному випадку судом встановлено, що наразі позивач хоч і є особою з інвалідністю ІІ групи як потерпіла від Чорнобильської катастрофи, однак перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію не по інвалідності згідно статті 54 Закону №796-ХІІ, а по втраті годувальника.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивач зверталась із заявою до відповідача про переведення його на пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ.
Суд зауважує, що право на перерахунок пенсії, виходячи із восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 та згідно статті 54 Закону № 796-XII мають особи з інвалідністю ІІ групи, яким було призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 54 Закону № 796-XII.
З огляду на те, що позивач в межах спірного у цій справі періоду отримує пенсію по втраті годувальника, а не пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 796-XII, то відповідач не міг порушити його права на проведення перерахунку пенсії згідно зі статтею 54 Закону № 796-XII, оскільки позивач такий вид пенсії не отримує та не скористався своїм правом на його отримання.
Суд зазначає, що факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження під час вирішення даного публічно-правового спору, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.
Проте, суд звертає увагу, що позивач може реалізувати своє право на пенсію в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 54 Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР після звернення до відповідача із заявою про перехід на пенсію по інвалідності за нормами Закону №796-XII.
Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.12.2024 по справі №240/1121/24 дійшов висновку що законодавець вчергове порушив право на належний рівень соціального захисту та засадничий обов`язок держави щодо відшкодування завданої шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим до спірних правовідносин у цій справі слід застосувати норми Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР.
Тобто, в межах спірних правовідносин, після переходу на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач набуде права на виплату пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю ІІ групи, яка пов`язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул. П`ятницька, 83А,м. Чернігів,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,14005 код ЄДРПОУ 21390940. 
Повний текст рішення виготовлено 03 вересня 2026 року.

Суддя І.І. Соломко