ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2026 р. Справа№ 910/16125/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Михальської Ю.Б. 
Спаських Н.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 26.06.2026 
у справі № 910/16125/25 (суддя О.Г. Удалова)
за позовом Фізичної особи-підприємця Тимощука Афанасія Петровича
до Державного підприємства "Ліси України"
про стягнення 46 984,40 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Тимощук Афанасій Петрович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Ліси України" про стягнення 46 984,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 51/2022 від 08.11.2022.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2026 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Державного підприємства "Ліси України" на користь Фізичної особи-підприємця Тимощука Афанасія Петровича заборгованість у розмірі 46 984,40 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що під час розгляду даної справи суду не надано доказів оплати послуг на суму 46 984,40 грн, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 26.06.2026 у справі №910/16125/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено місцевим судом з неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник стверджує, що складання Акта огляду місць використання лісових ресурсів, обов`язковість якого передбачена п. 4.4 та 6.3 договору, є юридичним фактом, після настання якого у Замовника виникає обов`язок здійснити остаточний розрахунок. За твердженням скаржника до складання Акта огляду місць використання лісових ресурсів строк виконання грошового зобов`язання не настав.

Узагальнені доводи та заперечення позивача

11.08.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
Позивач наголошує на тому, що відповідачем не було надано жодних зауважень до поданих позивачем актів та відповідач не заперечує факт виконання робіт, тому такі акти, з огляду на чинне законодавство та сталу практику Верховного Суду, зокрема в постанові від 17.08.2021 у справі №910/16308/20, є прийнятими відповідачем та такими, що підлягають оплаті, а посилання на п. 4.4 та 6.3 договору не звільняє відповідача від обов`язку оплатити надані послуги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2026 апеляційну скаргу у справі №910/16125/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Михальська Ю.Б., Спаських Н.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2026 у справі № 910/16125/25. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16125/25.
24.08.2026 матеріали справи №910/16125/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Між фізичною особою-підприємцем Тимощуком Афанасієм Петровичем (виконавець) та Державним підприємством "Кременецьке лісове господарство" (замовник) укладено договір № 51/2022 від 08 листопада 2022 року на виконання робіт та надання послуг, пов`язаних з лісництвом (далі - договір), за умовами якого "Виконавець" має право та зобов`язується на власний ризик, власними силами і силами найманих працівників, засобами та матеріалами надати послуги, пов`язані з лісництвом за завданням "Замовника", який, у свою чергу, має право та зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги.
Згідно з п. 3.1. договору загальна сума цього Договору орієнтовно становить: 88 075,20 грн, у т.ч. ПДВ - 14679,20 грн.
Розрахунки проводяться шляхом оплати "Замовником" після надання "Виконавцем" рахунка-фактури на оплату наданих послуг на підставі підписаного Сторонами Акта приймання-передачі виконаних робіт (Додаток № 6) протягом 10 календарних днів (п. 4.1 договору).
Відповідно до п. 4.3. Договору "Замовник" проводить оплату наданих послуг протягом 10 календарних днів з моменту надання рахунка-фактури згідно з підписаним Сторонами Актом приймання-передачі виконаних робіт.
Остаточний розрахунок проводиться після складання Акта огляду місць використання лісових ресурсів (Додаток № 7), за умови відсутності претензій зі сторони "Замовника". Після усунення всіх недоліків, виявлених представниками "Замовника", Сторони засвідчують цей факт підписами в Акті огляду місць використання лісових ресурсів або складанням додаткового акта.
Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та діє до моменту його остаточного виконання, але в будь-якому випадку - до 31 грудня 2022 року (п. 10.1 Договору).
Матеріали справи такж свідчать, що між сторонами у межах Договору було підписано Акт № 103 приймання-передачі робіт та послуг від 30 листопада 2022 року (копія додається), за умовами якого ФОП Тимощук Афанасій Петрович надав роботи та послуги, а ДП "Кременецьке лісове господарство" прийняло такі роботи та послуги на суму 40 823,59 грн, яка були оплачена відповідачем, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 13 грудня 2022 року по 13 грудня 2022 року.
При цьому, як зазначає позивач у позові, після проведення робіт був складений акт приймання-передачі робіт та послуг № 113, який підписаний представниками сторін та затверджений директором 12.12.2022. 
Загальна вартість робіт відповідно до акту становить 46 984,40 грн.
Також позивач вказує, що Тимощук А.П. з кінця 2022 року часто перебуває на лікуванні за кордоном, у зв`язку з чим ним були втрачені вищевказані договори.
Відповідно до Наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 843 від 28 жовтня 2022 року було припинено ДП "Кременецьке лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України". 
До матеріалів справи долучено витяг з передавального акту балансових рахунків, необоротних і оборотних активів, зобов`язань, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство", яке координується Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства від 04 січня 2023 року.
Даний передавальний акт був затверджений Державним агентством лісових ресурсів України відповідно до Наказу № 42 від 05 січня 2023 року.
Таким чином, ДП "Кременецьке лісове господарство" було припинено шляхом реорганізації, а саме приєднання до ДП "Ліси України". При цьому всі майнові та немайнові активи були передані філії "Кременецьке лісове господарство" ДП "Ліси України" з січня 2023 року.
Зважаючи, що відповідачем не оплачені послуги згідно з актом № 113 від 12.12.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що:
- між філією "Кременецьке лісове господарство" та ФОП Тимощуком Афанасієм Петровичем було підписано акт звіряння взаємних розрахунків за період 2023 року, в якому відсутня заборгованість перед позивачем;
- позивачем не надано податкової накладної (накладних) з відображенням у них інформації про податковий кредит за операціями з наданням відповідачу послуг;
- позивачем, всупереч п. 4.4 Договору, не надано Акт огляду місць використання лісових ресурсів;
- позивачем не надано доказів перебування на лікуванні за кордоном.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Як визначено ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що на виконання умов договору № 51/2022 від 08 листопада 2022 року, сторонами було підписано Акт № 113 приймання-передачі робіт та послуг від 12.12.2022, який засвідчує факт надання позивачем послуг відповідачу на суму 46 984,40 грн.
Доказів оплати послуг на суму 46 984,40 грн матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.
При цьому суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи відповідача, які продубльовано в поданій ним апеляційній скарзі, стосовно того, що позивачем не надано акт огляду місць використання лісових ресурсів, податкової накладної з відображенням в ній реальності здійснення господарської операції, оскільки у п.п 4.1, 4.3 договору вказано, що оплата проводиться після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.
Стосовно посилань скаржника на підписаний позивачем акт звіряння розрахунків за 2023 рік без відображення заборгованості в розмірі 46 984,40 грн, суд першої інстанції правильно наголосив, що останній не є первинним бухгалтерським документом, отже не є доказом, який підтверджує відсутність боргу перед позивачем за надані ним та прийняті відповідачем послуги на суму 46 984,40 грн.
Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини справи, беручи до уваги положення укладеного сторонами договору № 51/2022 від 08 листопада 2022 року, суд першої інстанції дійшов обгрунтиованого висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 46 984,40 грн підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними доказами і не спростована у встановленому порядку відповідачем.
Протилежні доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених вище.
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Інші доводи, на які посилається скаржник під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 26.06.2026 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2026 у справі № 910/16125/25 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України".
Матеріали справи № 910/16125/25 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді Ю.Б. Михальська

Н.М. Спаських