Справа № 191/7244/25 
Провадження № 2/191/3950/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Синельникове 
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Форощук С.А., за участю секретаря судового засідання Вехник С.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування пред`явлених вимог указала, що 25.05.2025 року між ТОВ «Іннова-нова», та  ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 8064220525 у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник отримала кошти в розмірі 10 000,00 грн та зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Позивач умови договору виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в позику. Однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму кредиту не повернула, проценти за користування коштами не сплатила, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 23 176 грн, із яких 10 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 176 грн заборгованість за процентами. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача та покласти на останню судові витрати у справі.
Ухвалою суду від 31 липня 2026 року вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 31 липня 2026 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом процесуальний строк не скористався.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між ТОВ «Іннова-нова», та ОСОБА_1 05.05.2025 року укладено договір надання грошових коштів у кредит № 8064220525, укладений сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (п. 2.1 договору).
За умовами договору товариство надає позичальнику кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 360 днів, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 1% у день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів із дати укладення договору та 0,87% за кожен день користування кредитом, починаючи зі 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого Кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором Кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту становить 0% (нуль процентів), це означає, що комісія за видачу Кредиту відсутня.
Як визначено п. 10.10 договору, невід`ємною його частиною є правила та паспорт споживчого кредиту, що надані позичальнику до укладення договору.
У п. 10.17 договору зазначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством, в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
ТОВ Фінансова компанія «Контрактовий дім», відповідно до договору № 160523/1 про надання послуг із прийняття та переказу платежів від 16.05.2023 року , укладеним із ТОВ «Іннова фінанс», на електронний платіжний засіб ОСОБА_1 , зазначений нею в анкеті, 05.05.2025 перераховано кошти в розмірі 10 000,00 грн, тобто ТОВ «Іннова -Нова» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.
Судом отримано від АТ «Райффайзен Банк» відповідь, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 05.05.2025 відбулося зарахування коштів у розмірі 10000,00 грн, та надано виписку по особовому рахунку.
ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості, із якої слідує активне користування кредитними коштами.
За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України вбачається, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
З урахуванням установлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить висновку про укладення вищевказаного Кредитного договору між відповідачем та позивачем.
Як видно з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання, передбачені договором від 05.05.2025 № 8064220525, виконав у повному обсязі, тоді як відповідач покладені на неї зобов`язання належним чином не виконала та в установлені договором строки грошові кошти в повному обсязі на погашення заборгованості не вносила, у результаті чого утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 10000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 13 176,00 грн., що не погашено відповідачем дотепер.
Надані докази, а саме договір від 05.05.2025 № 8064220525 та паспорт споживчого кредиту, що містять підпис відповідача, розрахунок заборгованості, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору.
Із огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок із повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення.
За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «Іннова-нова» та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Іннова-нова» заборгованості за договором від 05.05.2025 № 8064220525 у загальному розмірі 23 176,00 грн, що складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 10000,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 13 176,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (реєстраційний код юридичної особи: 44127243) загальну суму заборгованості за договором позики від 05.05.2025 року № 8064220525 у розмірі - 23 176 грн. 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Іннова-Нова” (реєстраційний код юридичної особи: 44127243) сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до ч. 6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя | С. А. Форощук