КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Іменем України
Справа № 133/26/26
провадження № 3/133/504/26
27.07.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Гуменюка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, матеріали справи, що надійшли з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – невідомий, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2025 о 12:37 в с. Махнівка, Хмільницького району, Вінницької області на АД М-21 242 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КП "Калинівська ЦРЛ". Результат позитивний "канабіоїди", висновок №370. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори №476864, №476031, №476116, №476871, чим порушив п. 2.9А Правил дорожньго руху.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1  викликався належним чином, однак не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав. Його захисник подав клопотання в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 та непроінформовано останнього про підставу зупинки, крім того поліцейським було суто формально встановлено ознаки наркотичного сп`яніння, крім того ОСОБА_1 самостійно повідомив поліцейського, що десь тиждень назад купив канабіс і все, що свідчить про його адекватну, спокійну, впевнену та нормальну реакцію на ситуацію.
Крім того адвокат зазначив, що результат аналізу сечі ОСОБА_1 не може бути використаний як доказ перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння.
Також адвокат посилався на те, що дії ОСОБА_1 були вчинені в стані крайньої необхідності з метою уникнення небезпеки та надав пояснення командира роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем в/ч НОМЕР_2 молодшим лейтенантом ОСОБА_2 , який наголосив, що ОСОБА_1 був єдиною особою, здатною керувати таким транспортним засобом, час був обмежений, а тому було прийнято рішення про термінову евакуацію.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
На підставі ст. 280 КУпАП, встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9А Правил дорожнього руху та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП була доведена під час судового розгляду справи повністю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 552199 від 27.12.2025; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реації від 27.12.2025; висновком КП "Калинівська ЦРЛ" № 370 від 27.12.2025; рапортом працівника поліції від 27.12.2025; поясненнями ОСОБА_1 від 27.12.2025; диском з відеозаписом.
Суд критично відносться до тверджень адвоката, що ОСОБА_1 недопускав порушень ПДР України та був безпідставно зупинений, що ніби свідчить про подальшу незаконність вимоги щодо проходження ним відповідного освідування та недопустимість отриманих доказів по справі, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Щодо доводів захисника, які полягають у тому, що лікарем не проводилося клінічне осбтеження, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження біологічного середовища є виявлення або, уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Натомість наявність чи відсутність стану сп`яніння визначається лікарем після огляду особи, в тому числі з урахуванням результатів тесту. Так, після отримання результатів дослідження біологічного середовища (сечі), було встановлено, що в ОСОБА_1 виявлено канабіоїди, в результаті чого лікарем-наркологом складено відповідний висновок за результатами медичного огляду на стан сп`яніння № 370, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. 
Таким чином, вказаний аналіз, проведений лікарем у відповідності до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.
Щодо клопотання адвоката про закриття провадження у справі, в зв`язку з діями в стані крайньої необхідності, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
В постанові Верховного Суду від 21.12.2018, суд зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Суд роз`яснив, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.
Сам факт проходження ОСОБА_1 військової служби, заслуговує на повагу, але є таким, що не свідчить про те, що за обставинами вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він діяв у стані крайньої необхідності.
Сторона захисту під час судового розгляду не довела факту наявності небезпеки, яка 27.12.2025 о 12 год. 37 хв. в с. махнівка на трасі АД М21, 242 км, загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, та виправдовувала кервання ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 не перебував у стані стані крайньої необхідност,і керуючи транспортним засобом 27.12.2025 о 12 год. 37 хв. в с. Махнівка на трасі АД М21, 242 км.
Крім того, з відеозапису а саме 12 год. 56 хв., долученого до матеріалів справи працівниками поліції, суд встановив, що ОСОБА_1 безпосередньо на місці події на запитання поліцейського повідомив спочатку, що востаннє вживав наркотичні засоби десь тиждень тому, однак згодом свідомо відповів, що востаннє вживав наркотики вчора ввечері а саме курив, а також повідомив поліцейських що курить наркотики три рази в тиждень.
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи, зазначені у клопотанні сторони захисту обставини не можуть вважатись такими, що є підставою для закриття справи у зв`язку з вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – невідомий, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік (отримувач коштів: ГУК у Вінницькій області/21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок IBAN отримувача: UA418999980313080149000002001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Роз`яснити особі, на яку накладено адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя Олександр ГУМЕНЮК