ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/7373/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Кальника В.В., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 в адміністративній справі №340/7373/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку її пенсії із застосуванням належного коефіцієнта індексації та обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з 13.06.2012 року по 28.12.2018 року відповідно до довідки ТОВ «НКТ» №9 від 29.12.2018 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву від 23.05.2025 року про перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнтів індексації та з урахуванням заробітної плати за зазначений період роботи на підставі довідки №9 від 29.12.2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після виконання рішення суду у справі №340/2223/24 відповідач зарахував позивачці період роботи на території Російської Федерації до страхового стажу, однак не врахував заробітну плату, отриману за цей період, при обчисленні пенсії, незважаючи на подану разом із заявою про призначення пенсії довідку про заробітну плату. Крім того, на думку позивачки, пенсійним органом неправильно застосовано законодавство щодо індексації пенсії у 2024 та 2025 роках.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 в адміністративній справі №340/7373/25 позов задоволено.
Не погодившись із зазначеним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 31 травня 2023 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Разом із заявою про призначення пенсії позивачка подала трудову книжку, яка підтверджує її роботу в ТОВ «НКТ» (Російська Федерація) у період з 13 червня 2012 року по 28 грудня 2018 року, а також довідку №9 від 29 грудня 2018 року про розмір заробітної плати за зазначений період.
Після перегляду пенсійної справи відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії через недостатність страхового стажу, що стало підставою для звернення позивачки до суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі №340/2223/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року, рішення про відмову у призначенні пенсії було скасовано, а відповідача зобов`язано повторно розглянути заяву позивачки з урахуванням висновків суду.
На виконання зазначеного рішення суду відповідач зарахував до страхового стажу позивачки, зокрема, період її роботи в Російській Федерації, однак при обчисленні розміру пенсії використав виключно відомості персоніфікованого обліку в Україні та не врахував заробітну плату за період роботи в ТОВ «НКТ», підтверджену довідкою №9 від 29.12.2018 року.
Надалі позивачка звернулася до відповідача із заявами про проведення перерахунку пенсії із врахуванням зазначеної довідки та застосуванням належного порядку індексації пенсії.
Листами від 09.06.2025 року та 29.06.2025 року відповідач повідомив про відсутність правових підстав для такого перерахунку, посилаючись на припинення дії міжнародних договорів з Російською Федерацією та правильність проведених перерахунків відповідно до чинного законодавства.
Не погодившись із такими діями пенсійного органу, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір та перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.
За змістом статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року за даними персоніфікованого обліку, а за бажанням особи та за умови підтвердження довідки первинними документами також може враховуватися заробітна плата за інші періоди у випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду зобов`язані всебічно, повно та об`єктивно перевірити подані особою документи, надати їм належну правову оцінку та прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №22-1, покладає на орган Пенсійного фонду обов`язок перевірити подані документи, витребувати додаткові відомості у разі необхідності та прийняти рішення після повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для правильного визначення права особи на пенсійне забезпечення.
Як встановлено судом першої інстанції, разом із заявою про призначення пенсії позивачкою була подана довідка ТОВ «НКТ» №9 від 29 грудня 2018 року про розмір заробітної плати за період її роботи на території Російської Федерації з 13 червня 2012 року по 28 грудня 2018 року.
Крім того, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2024 року у справі №340/2223/24, яке набрало законної сили після перегляду в апеляційному порядку, вже було встановлено обставини щодо правомірності зарахування зазначеного періоду роботи до страхового стажу позивачки.
На виконання цього рішення відповідач врахував зазначений період до страхового стажу, однак при визначенні розміру пенсії не врахував заробітну плату за цей самий період, підтверджену поданою довідкою.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме по собі припинення дії міжнародних договорів між Україною та Російською Федерацією після виникнення спірних правовідносин не може бути безумовною підставою для відмови у врахуванні документів, які були видані компетентним роботодавцем у період дії відповідних міжнародних договорів та були подані позивачкою при зверненні за призначенням пенсії.
Право особи на пенсійне забезпечення визначається законодавством, чинним на момент виникнення відповідних правовідносин, а документи, які підтверджують трудову діяльність та розмір заробітної плати, підлягають оцінці з точки зору їх належності, допустимості та достовірності.
Матеріали справи не містять доказів того, що довідка ТОВ «НКТ» №9 від 29 грудня 2018 року є недостовірною, оформлена з порушенням вимог законодавства або була скасована чи визнана недійсною.
За таких обставин відповідач не був позбавлений можливості надати оцінку зазначеній довідці та вирішити питання щодо її врахування при обчисленні пенсії відповідно до вимог Закону №1058-IV.
Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доводів позивачки про проведення індексації пенсії.
Статтею 42 Закону №1058-IV визначено правові засади проведення індексації пенсій та щорічного перерахунку пенсійних виплат.
Порядок реалізації зазначених положень Закону деталізований Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №124 від 20 лютого 2019 року.
Крім того, у 2024 та 2025 роках особливості проведення індексації пенсій визначалися постановами Кабінету Міністрів України №185 від 23 лютого 2024 року та №209 від 25 лютого 2025 року.
Однак правильність застосування коефіцієнтів індексації безпосередньо залежить від правильності визначення заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії.
Оскільки відповідачем не було надано належної оцінки довідці про заробітну плату та не проведено повторного розгляду заяви позивачки з урахуванням усіх поданих документів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про передчасність висновків пенсійного органу щодо правильності здійснених перерахунків пенсії.
При цьому суд першої інстанції не визначав конкретного розміру пенсії та не здійснював її самостійного перерахунку, а лише зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивачки із врахуванням правової оцінки суду, що повністю відповідає повноваженням адміністративного суду та принципу розподілу компетенції між судом і суб`єктом владних повноважень.
Доводи апеляційної скарги фактично повторюють заперечення, викладені відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції, були предметом належної правової оцінки та не містять нових обставин, які б спростовували правильність висновків суду.
Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував норми матеріального права і не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни ухваленого рішення.
За таких обставин підстави, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, повно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції та ґрунтуються на власному тлумаченні положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанов Кабінету Міністрів України, а також правових наслідків припинення дії міжнародних договорів між Україною та Російською Федерацією.
Разом із тим наведені доводи не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та не свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення — без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241– 246, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/7373/25 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя В.В. Кальник 

суддя Д.В. Чепурнов