ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2026 року м.Дніпро Справа № 904/525/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Висоцького А.М. (доповідач по справі)
суддів: Андрейчука Л.В., Левшиної Г.В.
секретар судового засідання: Гетьманенко С.М.
за участю представників сторін у справі:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" – Бур`янський А.В. 
від Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України – Солодухін М.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026, суддя суду першої інстанції Ніколенко М.О., м. Дніпро, повний текст рішення складено та підписано 23.05.2026
по справі № 904/525/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" (м. Дніпро)
до відповідача: Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (м. Дніпро) 
Третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепло-Постач" (м. Київ)
Третя особа-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енблекко" (м. Київ)
Третя особа-3: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОР КР 2025" (м. Бровари, Київська область)
Третя особа-4: Державна установа "Криворізька установа виконання покарань (№ 3)" (м. Кривий Ріг Дніпропетровська область) 
про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
У лютому 2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування пунктів 1 та 2 рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.07.2025 № 54/84-р/к у справі № 54/21-25 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45".
Позивач стверджує, що оскаржуване рішення є надуманим, прийнято без об`єктивного встановлення всіх обставин та не підтверджується належними та допустимими доказами, натомість, ґрунтується на припущеннях.
Крім того, позивач наполягав на тому, що про існування такого рішення йому стало відомо тільки 09.12.2025 після надходження на його адресу листа від Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3", яким остання просила надати пояснення з приводу викладених в оскаржуваному рішенні обставин.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений встановлений частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк для оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 24.07.2025 № 54/84-р/к у справі № 54/21-25, що є самостійною підставою для відмови у позові, а тому решті доводів судом оцінка не надавалась.
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45", у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
За доводами скаржника, місцевий господарський суд неправильно застосував статті 56 і 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та фактично прирівняв повернення поштового відправлення з відміткою про закінчення строку зберігання до належного вручення рішення Антимонопольного комітету України, а також не надав оцінки обставинам реального одержання оскаржуваного рішення. 
Апелянт наполягає на тому, що суд не надав окремої оцінки публікації в офіційному друкованому виданні, у даному випадку газеті "Урядовий кур`єр", відносно ТОВ "Теплосервіс 45", за умови що офіційною скороченою назвою товариства є ТОВ "ТС 45", що виключає підстави стверджувати про належне повідомлення скаржника стосовно прийнятого АМКУ рішення. 
Суд також не перевірив, чи дійсно кожна обставина, покладена в основу рішення № 54/84-р/к, перебуває у взаємозв`язку з іншими обставинами, що доводить погоджену поведінку саме ТОВ "ТС 45". З матеріалів справи випливає, що ДП "Прозорро" зафіксувало вхід ТОВ "ТС 45" до аукціону 02.04.2024 з IP-адреси НОМЕР_1 , а також вхід ТОВ "Теплосервіс Кривий Ріг" з тієї самої IP-адреси. Проте, за доводами апелянта, суд не зіставив цей факт із відповіддю ТОВ "Закупівлі.Про", з якої вбачається, що реєстрація та створення пропозицій відбувалися з інших IP-адрес, а отже, однакова IP-адреса під час окремої дії в аукціоні не охоплює повний цикл підготовки та подання тендерної пропозиції й не може бути покладена в основу висновку АМКУ про узгодженість дій учасників аукціону. 
На думку скаржника, суд також не надав оцінку тій обставині, що наявність контактів, листування, господарських відносин або використання подібних реквізитів не є самостійним доказом антиконкурентної узгодженості. 
Схожість оформлення документів, однакові шаблони, технічні властивості PDF-файлів або однакові програмні ознаки можуть мати різні пояснення: використання типових форм, одного джерела шаблону, послуг третіх осіб, однакових налаштувань програмного забезпечення, сканування або конвертації документів у поширений спосіб, а тому, за доводами апелянта, не можуть свідчити про погоджену конкурентну поведінку.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
11.06.2026 до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу — без задоволення. 
Відповідач стверджує про пропуск двомісячного строку на оскарження рішення Антимонопольного комітету, а також наполягає на дотриманні вимог частини другої статті 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та розділу VII Порядку під час вжиття заходів щодо направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" процесуальних документів у справі № 54/21-25. 
З приводу суті заявлених позивачем вимог відділення зазначає, що у ході розгляду справи № 54/21-25 останнім було встановлено ряд обставин, підтверджених зібраними доказами, які не можуть бути результатом випадкового збігу чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про вчинення товариствами позивача та третьої особи-3 антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).
Рух справи у суді апеляційної інстанції.
02.06.2026 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026 у справі № 904/525/26.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Висоцького А.М. (доповідач), суддів - Андрейчука Л.В., Левшиної Г.В.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 904/525/26 на адресу Центрального апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 23.06.2026 на 11 год. 30 хв. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань.
Витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/525/25.
15.06.2026 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.
В судовому засіданні 23.06.2026 з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" було оголошено перерву до 04.08.2026 до 10:30 год., про що постановлено відповідну ухвалу.
04.08.2026 у судовому засіданні взяли участь представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" – Бур`янський А.В. та Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України – Солодухін М.В. 
Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.
Відповідно до частин другої-третьої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 23.06.2026, якою призначено справу № 904/525/26 до розгляду на 11.08.2026 о 10:30, була отримана в електронному кабінеті Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОР КР 2025", Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3" - 30.06.2026. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепло-Постач" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Енблекко" повідомлені про дату засідання судовою повісткою засобами поштового зв`язку. 
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 11.08.2026, не визнавалася апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні в матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026 у справі № 904/525/26, до суду не повідомлялося. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026 у справі № 904/525/26, незважаючи на відсутність представників окремих учасників справи, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників у даному випадку не повинна заважати здійсненню правосуддя. 
Фактичні обставини, встановлені судом
Адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення від 24.07.2025 № 54/84-р/к у справі № 54/21-25.
Визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОР КР 2025" (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс-Кривий Ріг") вчинили порушення, передбачене, пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Державною установою "Криворізька установа виконання покарань № 3" за предметом закупівлі: Код за ДК 021:2015:09320000-8: Пара, гаряча вода та пов`язана продукція відповідно до оголошення UA-2024-03-25-010259-a. За вказане порушення накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" штраф у розмірі 68 000,00 грн.
Під час розгляду даної справи № 54/21-25 Адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було встановлені наступні обставини:
- спільне місцезнаходження та адреса місця провадження господарської діяльності обох підприємств;
- використання позивачем та третьою особою-3 одних і тих же ІР-адрес: при вході в аукціон для участі у торгах; при здійсненні банківських операцій; при поданні податкової звітності; 
- комунікація між товариствами до, під час та після проведення торгів; 
- спільні унікальні особливості властивостей файлів, завантажених обома підприємствами в електронну систему закупівель для участі в торгах; 
- однакові характерні особливості оформлення документів, які у сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дії об`єктивних чинників, а свідчать про те, що Товариство з обмеженою від повідальністю "Теплосервіс 45" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОР КР 2025" узгодили свою поведінку як до, так і під час участі у торгах, замінивши ризик, який породжує конкуренція, на координацію своєї поведінки. 
Оскаржуване рішення було направлено на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" супровідним листом № 54-02/3179е від 25.07.2025, який повернуто за зворотною адресою відправника з позначкою "за закінченням терміну зберігання", про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601174300937.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації) відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідно ї обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).
Інформація про прийняте рішення оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України "Урядовий кур`єр" № 187 від 12.09.2025 (8112), а отже, відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення вважається таким, що вручене Товариству з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" – 22.09.2025. 
Позивач вважає, що оскаржуване рішення Антимонопольного комітету України є неправомірним, ґрунтується лише на припущеннях, які не свідчать про наявність фактів антиконкурентних узгоджених дій. Тому оскаржив відповідне рішення в судовому порядку. 
Мотивувальна частина
Відповідно до частини першої статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною другою статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з таких підстав.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (надалі - Закон), економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
Частиною другою статті 4 Закону передбачено, що суб`єкти господарювання зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.
Згідно з пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", антиконкурентні узгоджені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.
Абзацом першим частини першої статті 5 Закону визначено, що узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.
За умовами частини другої статті 5 Закону, особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 6 Закону, антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.
Вчинення антиконкурентних узгоджених дій за нормою частини четвертої вказаної статті забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.
Тож, в оскаржуваному рішенні Відділенням встановлено у сукупності наступні факти, а саме: використанням одних і тих самих ІР-адрес для при вході в аукціон для участі у торгах, при здійсненні банківських операцій, при поданні податкової звітності, спільне місцезнаходження та адреса місця провадження господарської діяльності обох підприємств, комунікація між товариствами до, під час та після проведення торгів; спільні унікальні особливості властивостей файлів, завантажених обома підприємствами в електронну систему закупівель для участі в торгах, однакові характерні особливості оформлення документів.
Суд зазначає, що координація (узгоджені дії) суб`єктів господарювання може здійснюватися в будь-якій узгодженій поведінці (дія, бездіяльність) суб`єктів ринку, зокрема при укладенні ними угод в якій-небудь формі; прийнятті об`єднанням рішень в якій-небудь формі; створенні суб`єкта господарювання, метою або наслідком якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, які створили вказаний суб`єкт, або між ними і новоствореним суб`єктом господарювання.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі", конкурентна процедура закупівлі - здійснення конкурентного відбору учасників за процедурами закупівлі відкритих торгів, торгів з обмеженою участю та конкурентного діалогу.
Узгодженням дій учасників тендеру (торгів) (не менше двох) є відмова таких учасників від самостійної участі у процедурі закупівлі та самостійного прийняття рішень щодо формування та зміни конкурсних (тендерних) пропозицій, що полягає у координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки конкурсної документації (узгодження цін та інших умов, спільна підготовка документів), так і на стадії безпосереднього проведення конкурсу (поділ лотів тощо).
Частиною другою статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.
Частиною першою статті 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання, крім випадків, передбачених Законом України "Про медіа".
Тобто, як антиконкурентні узгоджені дії учасників торгів (не менше двох) можуть розглядатися дії та/або бездіяльність таких учасників, які прямо чи опосередковано свідчать про відмову таких учасників від самостійної участі в торгах та самостійного прийняття рішень щодо формування та зміни конкурсних (тендерних) пропозицій, у тому числі шляхом координації поведінки таких суб`єктів як на стадії підготовки пропозицій (узгодження цін та інших умов, спільна підготовка документів), так і на стадії безпосереднього проведення торгів.
Крім того, для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію. Негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).
Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією; встановлені АМК обставини виключають таку змагальність, що свідчить про узгоджену поведінку позивача, яка й призвела до спотворення результатів торгів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 924/978/17, від 11.09.2018 у справі № 916/505/17, від 20.11.2018 у справі № 910/22523/17.
Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.
Таким чином, для визначення комітетом/відділенням порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки конкурсних пропозицій, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця аукціону.
Водночас, Закон України "Про захист економічної конкуренції" не містить обов`язкової вимоги щодо встановлення комітетом ознак порушення у вигляді дослідження цін, що пропонуються учасниками торгів/аукціону при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів.
Колегія судів зазначає, що процедури закупівлі/торги передбачають здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця, тобто змагальність учасників процедур закупівель ґрунтується на тому, що кожен з них, не будучи обізнаним щодо змісту та ціни пропозицій інших учасників, пропонує кращі умови за найнижчими цінами.
Відповідно до частини другої статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції", при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.
При цьому, згідно частини першої статтті 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції", особи, які беруть (брали) участь у справі, мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, знімати копії (фотокопії) з матеріалів справи та робити виписки (крім інформації з обмеженим доступом та інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи) - після одержання копії подання з попередніми висновками у справі (витягу з подання, що не містить інформації з обмеженим доступом та інформації, визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть (брали) участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи); наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), пропозиції щодо питань, які виносяться на експертизу; одержувати копії рішень у справі (витяги з них, крім інформації з обмеженим доступом, а також інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі); оскаржувати рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України у порядку, визначеному законом; користуватися послугами перекладача; інші права, передбачені законодавством про захист економічної конкуренції.
Частиною першою статті 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.
Статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення.
Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169- р) затверджено Порядок розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Згідно п. 1 розділу VIІІ Порядку розгляду заяв і справ, у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення, обґрунтування розміру штрафу та спростування заперечень, наданих особами, які беруть участь у справі, до подання з попередніми висновками у справі (у разі їх наявності).
Відтак, законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку доказів, які повинні бути зібрані органами Комітету під час розслідування справи про антиконкурентні узгоджені дії на торгах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 у справі № 910/12487/19.
Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону № 2210 змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.
Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, в тому числі в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 924/381/17, від 12.06.2018 у справі № 922/5616/15, від 18.10.2018 у справі № 916/3214/17, від 18.12.2018 у справі № 922/5617/15, від 05.03.2020 у справі № 924/552/19, від 11.06.2020 у справі № 910/10212/19, від 22.10.2019 у справі № 910/2988/18, від 05.08.2018 у справі № 922/2513/18, від 07.11.2019 у справі № 914/1696/18, від 02.07.2020 у справі № 927/741/19.
Крім того, відповідно до висновків викладених у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 910/13306/18 господарські суди у розгляді справ про оскарження рішення Антимонопольного комітету України мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення АМК обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у Рішенні АМК, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.
При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що Закон № 2210-III не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому, питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України.
Близький за змістом висновок викладений Верховним Судом у постановах від 07.11.2019 у справі № 914/1696/18, від 13.08.2019 у справі № 916/2670/18, від 05.08.2019 у справі № 922/2513/18, в ухвалі Верховного Суду від 21.05.2020 у справі № 923/330/19.
Також суд враховує правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18 про те, що: "Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду".
Законодавство України не забороняє суб`єктам господарювання, що приймають участь в одній процедурі закупівлі мати господарські договірні відносини між собою, зокрема укладати договори одне з одним, проте наявність економічних відносин між учасниками в період до та під час проведення процедур закупівель свідчить про наявність фінансової підтримки одне одного та заінтересованості в здійсненні підприємницької діяльності на одному ринку конкурентом.
Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що Відділенням описано обставини проведення торгів, встановлено та доведено наявність ознак протиправного діяння позивача з посиланням на відповідні докази та факти (розділ 3, пункт 2 рішення "Встановлення антиконкурентних узгоджених дій").
У свою чергу, кваліфікація порушення викладена у розділі 5 рішення "Висновки у справі та кваліфікація дій відповідачів".
Крім того, остаточні висновки Відділення, викладені у розділі 7 рішення, в якому відповідач чітко визначив, що дії позивача щодо торгів є узгодженою поведінкою, яка стосується спотворення результатів таких торгів.
З огляду на вищезазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОР КР 2025" під час підготовки документів для участі у торгах не діяли самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`зковою умовою участі у конкурентних процедурах закупівель за Законом України "Про публічні закупівлі".
Таким чином, з огляду на положення чинного законодавства України, колегія суддів виснує про те, що Антимонопольний комітет України в оскаржуваному рішенні дійшов обґрунтованих висновків стосовно вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОР КР 2025" порушення, визначеного пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції". 
Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.
Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
Перевіривши юридичну оцінку обставин справи Відділення та повноту їх встановлення в оскаржуваному рішенні, суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, який затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.
Щодо пропуску позивачем строку на оскарження рішення від 24.07.2025 № 54/84-р/к, колегія суддів зазначає наступне:
Відповідно до статті 60 Закону України "Про захист від економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що визначений статтею 60 Закону України "Про захист від економічної конкуренції" строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється, а закінчення такого строку, незалежно від причин його пропуску, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) АМК та його органів (постанови від 27.06.2020 у справі №905/1605/19, від 12.02.2019 у справі №915/352/18, від 08.07.2019 у справі №915/756/18, від 27.08.2019 у справі №922/3685/18, від 23.04.2019 у справі №910/6538/18, від14.03.2023 у справі №910/4518/22, від 20.04.2023 у справі №910/20438/21, від 20.06.2023 у справі №910/8880/22).
На законодавчому рівні чітко визначено строки звернення до суду у справах щодо оскарження рішень АМК і такі строки не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача (постанова Верховного Суду від 08.04.2025 у справі №910/19226/23).
В силу частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.
Оскаржуване рішення було направлено на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45", яке повернуто за зворотною адресою відправника з позначкою "за закінченням терміну зберігання", у зв`язку з чим відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" таке рішення оприлюднене в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України "Урядовий кур`єр" № 187 від 12.09.2025.
Звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" з позовною заявою про оскарження рішення АМКУ 06.02.2026 свідчить про пропуск останнім строку, встановленого статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що і стало самостійною підставою для відмови у задоволенні відповідної позовної заяви місцевим господарським судом.
Вищевказане свідчить не про формальний підхід суду першої інстанції до розгляду справи, а про застосування норми закону, що регулює спірні правовідносини і не допускає винятків та будь-якого іншого тлумачення.
Апеляційний господарський суд наголошує, що пропуск присічного строку на оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, у відповідності до усталеної судової практики Верховного Суду, є саме підставою для відмови в позові.
З відповідними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного господарського суду, критично оцінюючи твердження апелянта про невірне зазначення скороченої назви товариства скаржника при здійсненні публікації у газеті "Урядовий кур`єр" стосовно ТОВ "Теплосервіс 45", за умови, що офіційною скороченою назвою товариства є ТОВ "ТС 45".
Апеляційний господарський суд зазначає, що ТОВ є загальновизнаним скороченням організаційно-правової форми, що виключає підстави стверджувати про неналежне повідомлення скаржника стосовно прийнятого АМКУ рішення лише з підстав використання такого скорочення.
Більше того, у розміщеному в газеті "Урядовий кур`єр" оголошенні окрім назви позивача також зазначений код ЄДРПОУ 45161128. Колегія суддів звертає увагу апелянта, що зазначений номер в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є унікальним ідентифікатором, який беззаперечно дає змогу відрізнити певну юридичну особу від інших. 
Крім того, добросовісна поведінка суб`єкта господарювання передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою свого місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 та Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/10569/21, від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22, від 01.03.2023 у справі № 910/18543/21, від 30.03.2023 у справі №910/2654/22, від 06.06.2023 у справі № 922/3604/21). Доказів неналежного виконання АТ "Укрпошта" зобов`язань щодо доставки поштового відправлення № 0600988315866 апелянт не надав.
За встановлених обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Теплосервіс 45”.
Таким чином, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Висновки апеляційного господарського суду.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування чи зміни рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026 по справі № 904/525/26, за результатами його апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026 по справі № 904/525/26 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс 45" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026 у справі № 904/525/26 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2026 у справі № 904/525/26 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12.08.2026 

Головуючий суддя Висоцький А.М. 

Судді Андрейчук Л.В. 

Левшина Г.В.